﻿574 KRISTI ANIAF, SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



skab til den arktiske fauna misvisende. Særlig gjælder dette 

 hans bemærkning om, at ,,alle de i vor ældre glacialformation 

 forekommende arter utvivlsomt er ægte arktiske former'^ , iået oven- 

 for tvertom blev fremholdt, at kun yoldialerets fauna ^ er en 

 ægte ublandet arktisk fauna, medens i de senglaciale under 

 hævningen afsatte skjælbankers, såvelsom i det yngre arealers 

 fauna allerede indgår en hel række former, der som iudvandrede 

 under afsmeltningen og ikke forekommende i det kariske hav, 

 i havet n. f. Asien etc. må opfattes som boreale arter, — om 

 end i boreoarktiske varieteter. Selv så hyppige arter som 

 mytilus edtdis og m. modiolus, macoma baltica, cyprina islandica, 

 buccinum undatum, Uttorina littorea o. fl. viser sig ikke at være 

 oprindelig forekommende arktiske, men senere indvandrede, ja 

 tildels endog temmelig sent indvandrede boreale former. Om- 

 trent hele den ældre senglaciale fauna, som tidligere var kjendt 

 (af yoldialeret kjendtes jo kun et par forekomster med tre arter), 

 er derfor, som i dette arbeide ovenfor fremhævet, ikke nogen 

 ægte arktisk, men en boreoarktisk fauna, en Finmarksfauna. 



Ligeså lidt er det efter de nu foreliggende erfaringer læn- 

 ger muligt med G. 0. Sårs at antage, „at alle de arter, der 

 forekommer østenom Nordkap eller ved Østfinmarken er arktiske^ 

 idet også her endnu forekommer en hel del sydligere, dels 

 boreale, dels lusitaniske former, som ikke hører hjemme i de 

 høiarktiske have og først er indvandrede til vor kyst forholds- 

 vis sent under den senglaciale tid, efter at yoldiafaunan var 

 forsvundet. 



Heller ikke forekomsten af en europæisk art i Behringsha- 

 vet eller ved N. Amerikas østkyst er i og for sig bevisende for 

 dens ægte arktiske karakter, idet det vel må erindres, at det 

 mildere klima under tapestiden har strakt sine virkninger også 

 til ishavet [mytilus edulis og Uttorina littorea fossil på Spitsbergen, 

 hvor de ikke mere forekommer, mytilus edulis fossil på Franz 

 Josefs land etc.) og således den circumpolare fordeling af ad- 



') Jeg må her atter gjøre opmærksom på, at yoldialerets fauna hos os 

 jo var sågodtsom ukjendt, da G. 0. Sårs skrev sit værk, hvorfor 

 han selvfølgelig ikke kunde tåge videre hensyn til den. 



