﻿576 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC, NIVÅFORANDR. 



kjendes fra de øvre og lavere tapesbanker, fra isocardialeret 

 og sorobicularialeret, med den nule vende fauna. 



Den samlede fauna omfatter efter de nu foreliggende for- 

 tegnelser i alt 



Fra de lavere postglaciale aflei- 

 ninger 



Fra de øvre tapesbanker og isocar- 

 dialeret derhos 



Det er vel utvivlsomt, at det hidtil kj endte artantal fra de 

 postglaciale afsætninger endnu vil kunne forøges noget ved 

 nærmere studium, ihvorvel det er mit indtryk, at denne forø- 

 gelse neppe vil komme til at omfatte noget større antal arter. 

 Og i ethvert fald turde den forøgelse, som fortsatte meget ind- 

 gående under søgelser vilde kunne bringe, neppe give et væ- 

 sentlig forskjelligt billede af den molluskfauna, der under den 

 postglaciale tid le vede i Kristianiafj orden og nærmest tilstø- 

 dende dele af vor kyst. Det er nemlig indlysende, at den i 

 tapes- ostræa-bankerne opbevarede fauna sågodtsom udelukkende 

 vil omfatte littoralfaunan eller i det høieste dertil faunan i lami- 

 nariabæltet, og at isocardialerets og scrobicularialerets fauna 

 ligeledes kun omfatter en fauna, der har levet på forholdsvis 

 mindre dybder. Om den fauna, der har levet på de større 

 dybder i Kristaniafj orden på den tid de nævnte postglaciale 

 skjælbanker og lerlag afsattes langs fjordens kyster, vil der 

 neppe være adgang til at få nogen mere pålidelig oplysning, 

 og det i dem opbevarede faunistiske billede er derfor og må 

 bli forsåvidt i væsentlig grad ufuldstændigt. 



Af samme grund vil derfor også en sammenligning med 

 Kristianiafj ordens nuværende fauna, når i denne sidste også 

 dybvandsfaunan regnes med, ikke kunne bli ganske pålide- 

 lig, hvis man derved vil søge at drage slutninger om i hvilken 

 grad den samlede fauna har forandret sig siden afsætningen 



