﻿600 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC NIVÅFORANDR. 



Hvis den opfatning er rigtig, at de ovennævnte eller en 

 del af de ovennævnte arktiske arter muligens skyldes en ind- 

 vandring i sin tid fra vest, turde det samme have været til- 

 fælde også med andre norske arktiske arter, der ikke er fundne 

 i vore senglaciale (eller postglaciale) afsætninger og heller ikke 

 i det kariske hav og havet n. f. Asien; det er muligt, at denne 

 forklaring kan gjælde f. ex. for astyris {pyrené) rosacea, Gould, 

 for enkelte af hela- og 5«p7zo- arterne o. fl., men noget sik- 

 kert kan for tiden ikke derom udtales. Den ovenfor frem- 

 satte forklaring er også kun fremsat som mulig og til prøvelse 

 for fortsatte undersøgelser. 



Der mangler nemlig hidtil kunskab om flere forholde, 

 som måtte kjendes, om forklaringens rigtighed skulde kunne 

 afgjøres med noget større sikkerhed. Om den indvandring 

 af nordlige amerikanske molluskarter, som hypotesen går ud 

 på, skulde have fundet sted, måtte den antagelig være gåt 

 for sig på den made, at larver af disse arter som plankton med 

 havstrømme måtte være ført først f. ex. fra New Foundlands- 

 bankerne over til Island eller Færøerne, derfra, efter at arteme 

 havde sat sig fast her, atter nye larver over til de skotske øer 

 eller til Norges vestkyst. 



Hvad angår retningen af denne transport ved hjælp af 

 havstrømme, så er der, efter hvad prof Nansen har oplyst mig 

 om, for så vidt intet iveien for, at disse arter skulde kunne 

 være overflyttede fra den nordlige del af den amerikanske 

 atlanterhavskyst til Norge. Spørgsmålet er da, om det kan 

 antages, at larveformer af de nævnte molluskarter skulde 

 kunne holde sig på planktonstadiet (i larvetilstand) så længe, 

 at havstrømmene skulde kunne transportere dem fra den ene 

 af de ovennævnte stationer til den anden. Herom er ifølge 

 udtalelser af prof. 6r. 0. Sårs, til hvem jeg i den anledning 

 vendte mig, vor kunskab for tiden for ufuldstændig, til at noget 

 bestemt kan udtales; men efter hans mening er det a priori 

 ingen grund til at antage, at larvestadiet for de omhandlede 

 former ikke skulde kunne være af sådan længde, at jo i 

 alle fald undtagelsesvis under tilfældige gunstige forholde en 



