﻿SAMMENL. MELL. KRAFJ. POSTGLAC. OG NULEV. MOLLUSKF, 601 



sådan overføring af levende mollusklarver skulde kunne have 

 fundet sted og fremdeles finde sted. Men — bestemte under- 

 søgelser over dette spørgsmål og særlig over larvestadiets 

 længde hos disse arter foreligger ikke, og berettigelsen af den 

 ovenfor fremsatte hypotese kan derfor for tiden neppe afgjøres. 

 For så vidt den er rigtig, kunde man maske undre sig 

 over, at iJcJce flere amerikanske arter ad samme vei er over- 

 førte fra den amerikanske til europæiske kyster. Det turde 

 imidlertid — med den gamle kjendte erfaring, om at et hav for 

 littoralformernes vedkommende i almindelighed danner et virk- 

 somt spærrende skille — være sands3'-nligt, at sådan transport 

 i ethvert fald har havt så store vanskeligheder at overvinde, 

 at den kun undtagelsesvis har fundet sted; antallet arter, det 

 her er tale om, udgjør jo også kun en ganske liden brøkdel 

 af den samlede fauna (5 af 260 arter i Kristianiafjorden eller 

 knapt 2 ^/o). Derhos må det fremhæves, at denne transport 

 også måtte an tåges at være af temmelig nyt datum, idet alle 

 de arter, det her er tale om, måtte antages overførte i recent 

 eller tilnærmelsesvis recent tid. 



2. De boreale arter. 



De fleste af Kristianiaf jordens 94 boreale arter, som tillige 

 findes i de postglaciale afsætninger, er indvandrede dels alle- 

 rede under senglacial tid, dels under den første del af den 

 postglaciale tid, for en ikke ringe del under de øvre tapes- 

 bankers tid, men også for nogen del under de lavere tapes- 

 bankers afsætning. Hvad nu angår de 33 boreale arter, som 

 hidtil ikJce er fundne i postglaciale afsætninger, så skal jeg her 

 ikke opholde mig videre ved de 19 arter, der lever på større dyb 

 end 30 fv. og næsten alle er dybvandsarter, om hvis indvan- 

 dring det af gode grunde er vanskeligt at have nogen bestemt 

 mening. Det samme gjælder af de 14 arter, der er fundne 

 over 30 fv. dyb, også keUiella miliaris, Jcellia ladea, xylophaga 

 dorsalis, velutella flexUis, hela elegans og philine flexuosa, hvilke 

 alle i regelen lever på større eller meget store dyb. Om de 



