﻿630 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Sådanne blokke med påsiddende balaner på arcalerets 

 overflade har forøvrigt allerede længe været kjendt for en 

 liel række forekomster i Akersdalen. Det må være en sådan, 

 som beskrives af Keilhau^): „Fortrmlig interessant var her en 

 løs Steen, som fandtes paa Bunden af en Leergrav, der tilhø- 

 rer et Teglværk paa Gaarden Hougens Grund ved Agers-Elv; 

 en af dens Flader var besat med en Mængde^Balanus-Skaller, 

 hvilke, da Leret var afvasket, viste sig saa aldeles hele og 

 ubeskadigede, at Stenen maa antages slet ikke at have været 

 rokket eller voldsomt berørt, siden Dyrene levede i Skallerne, 

 d. e. siden Stedet, hvilket nu ligger omtrent 30 Fod o. H., 

 tilhørte en der indgaaende Fjordarm. — Faa Skridt ne- 

 denfor har desuden Lektor Boeck bemerket vel vedligeholdte 

 Serpula-Skaller paa en Syenitblok". — — — 



De samme forhold, som ovenfor er beskrevet fra Sven- 

 engens teglværk, fandtes uøiagtig tilsvarende også ved Jordals 

 teglværk; herfra omtaler M. Sårs halanus crenatus fastvoxet i 

 mængde „på en skarpkantet erratisk syenitblok" og nævner at 

 „ skallen er meget hård eller forstenet" ; ligeså anføres verruca 

 stroemia fra samme sted fastvoxet på erratiske blokke (ligele- 

 des med hård eller forstenet skal); da nu erratiske blokke 

 ikke findes eller kunde findes i isocardialeret, må de have til- 

 hørt underliggende arealer og stukket op af dette på samme 

 raåde som ved Svenengen, og ganske rigtig nævner da også 

 allerede Bjørlykke, at isocardialeret ved Jordals værk ligger 

 ovenpå arealer (med bark og blade af birk), — hvadjeg også 

 selv har overbevist mig om. Ligeså må nøiagtig tilsvarende 

 forhold have været tilstede ved Bislet teglværk: hverken M. 

 Sårs eller Bjørlykke har været opmærksomme på, at også her 

 fandtes arealer under isocardialeret, uagtet Sårs endog nævner 

 area glacialis (11 mm. lange explr.) som forekommende i det 

 postglaciale ler, hvilket temmelig sikkert er urigtigt. Det op- 

 lyses nemlig af M. Sårs også herfra, at „de af og til i Leret 

 forekommende store erratiske Blokke var bevoxede dels med 



') Nyt Mag. for Nat. b. 1. p. 174 (1838). 



