﻿H. NOG. SÆNKN. FUND. ST. I KRA.FELT. U. ELL. UMID F. TAPEST. 633 



For alle disse lavere liggende forekomster af arealer i 

 Kristianiadalen, hvis øvre grenseflade er bedækket af iso- 

 cardialer, til en høide af mindst 45 m. synes forholdet derfor 

 i denne henseende temmelig utvilsomt; denne grenseflade har 

 utvilsomt ikke ligget over havet før isocardialerets afleining. Nogen 

 afsætning af slam har således heller ikke her fundet sted i 

 tiden mellem arcalerets og isocardialerets afleining. Slamaf- 

 sætningen har her i de nedre lavtliggende dele af den nu- 

 værende Kristianiadal i det væsentlige ophørt, efterat bræ- 

 randen havde trukket sig bort fra dalen, og er først begyndt 

 igjen efterat landet var hævet så høit op, at det i dalbundens 

 høiere liggende dele afsatte senglaciale ler kunde udsættes 

 for atmosfæriliernes påvirkning og udskylles fra de nærmere 

 omgivelser af dalens lavere liggende dele under og efter ind- 

 vandringen af isocardiafaunan. 



Da nu, som ovenfor påvist, strandlinien i Kristianiadalen 

 under tiden for afleiningen af isocardialeret og den dermed 

 samtidige afsætning af de littorale øvre tapesbanker må have 

 ligget høist ca. 55 m. over nuværende havlinie, sees således, 

 at der under tapestiden ikke blir plads for nogen postglacial sænk- 

 ning i Kristiania f eltet. Det tidsrum, hvorunder tapesfaunan 

 og isocardiafaunan var herskende i Kristianiafeltet og ved 

 Kristianiaijordens indre dele. må nu antages at være samtidigt 

 med afsætningen af de danske tapesafleininger og samtidigt 

 med littorinafaunans udbredelse i Østersjøn, det vil sige sam- 

 tidigt med littorinasænkningen i det baltiske område; heraf 

 følger da at ved Kristiania ingen sænkning samtidig med 

 (eller senere end) littorinasænkningen i det baltiske område 

 kan have fundet sted. 



I sammenligning med det bevis, som grensefladen mellem 

 arcaleret og isocardialeret yder imod antagelsen af en post- 

 glacial landsænkning under tapestiden i Kristianiadalen, er de 

 vidnesbyrd, som skulde kunne synes at tale for en sådan, af 

 liden betydning; jeg skal omtale et par af disse i det føl- 

 gende. 



