﻿H. NOG. SÆNKN. SV. T. ANC.S. I D. BALT. OMR. F. ST. I KRA.FELT. 641 



nucula ienuis, Mont, et eukelt defekt exemplr.; 

 halanus crenatus, Brug., sparsomt. 

 Derhos antagelig fra samme ler (indleveret af arbeidere): 

 pecf.en septemradiatus, Miill, 48 mm. lang; 



2) Over dette mytilusler, som tildels øverst også er gulbrunt 

 (oxyderet), fandtes et noget uregelmæssigt, snart opsvul- 

 mende, snart udkilende lag, dels bestående af sandede og 

 grusede lerskikt, dels af ordentlige grusskikt med sten fra 

 erts til valnøds størrelse, og enkelte større op til hoved- 

 store sten. Dette lag er i regelen ganske tyndt, men 

 svulmer undtagelsesvis op til en tykkelse af ca. 1/2 m. 



' Det indeholder fossiler og går opad over i et 



3) ca. 4 m. mægtigt oxyderet grågult til gulbrunt ler, for 

 største delen uden fossiler, dog allernederst umiddelbart 

 ovenpå grusleret med et tyndt fossilførende lag, med samme 

 fauna som grusleret; i dette fossilførende stenede ler og 

 grus nærmest over mytiluslagene fandtes: 



area glacialis, Gray, det yngre arealers typiske form, ca. 



11 mm. lang, 



leda pernulay Miill., 32 mm. lang; 



portlandia lentimla, Fabr., 4.5 mm. lang, nokså godt op- 



bevaret; 



axinus flexuosus. Mont., med begge skaller, helt smuldrende. 

 Desuden antageligvis følgende af arbeiderne indleverede fossiler : 



thracia truncata, Brown, et udmærket aftryk (lerkjerne) 

 af et 40 mm. langt explr. 



schimsfer {tripylus) fragilis, Diib. og Kor. et par meget 

 store og vel vedligeholdte aftryk; det største må have havt 

 en længde af mindst 6.5 mm., altså samme størrelse som af 

 M. Sårs fundet for explr. fra Finmarken, medens den længer 

 syd gjerne er meget mindre. Den er, som bekjendt, en dyb- 

 vandsform^). 



I dette ler, som altså opad antagelig på grund af forvit- 



1) Se M. Sårs, ^Norges Echinodermer," Christiania 1861, p. 96. 



41 



