﻿666 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAG. NIVÅFORANDR. 



tapes-Sirt er anført som t. decussatus^ Lin. Nærmere undersø- 

 gelser viste imidlertid, at lier foreligger en varietet af tapes 

 pullastra, Mont., der står meget nær ved t. decussatus. 



Ved Tønsberg ieglværh fandtes i yoldialeret her foruden 

 de før omtalte arter også nucula ienuis, Mont., var. expansa, 

 Reeve, en stor form, saxicava arctica, Lin., huccinum terræ 

 novæ, Beck, var. a samt endelig som ny for yoldialeret et 

 stort, prægtigt, fuldstendigt explr. af 



volutopsis norvegica, Chemn. 



Også denne form er en ægte arktisk art overalt som det 

 synes temmelig sjelden. Den anføres af G. 0. Sårs fra vort 

 lands nordkyst fra Lofoten til Vadsø, fra 60—100 favnes dyb. 

 Arten er omtrent circumpolar og synes oftest at optræde på 

 dybere vand, men er dog også kjendt fra mindre dyb, f. ex. 

 fra Vestgrønland fra 12 — 16 fv. {Posselt & Jensen 1. c. p. 190). 

 Det ved Tønsbergs teglværk fundne exemplr. var forøvrigt 

 på de første vindinger tildels bedækket af bryozoer og af spi- 

 rorbis sp. 



Forekomster ved SandeQord. 



Allerede prof. Helland nævner i sin bog om «Jarlsberg og 

 Larviks amt" forekomst af skjæl i leret ved Himberg, strax 

 foran raet, ca. 5 km. vest for Sandefjord; han fandt her føl- 

 gende arter: 



Macoma cdlcaria, Chemn., saxicava pJioladis, Lin. og luna- 

 tia grønlandica, Beck. Dette tydede på forekomst af yoldialer, 

 hvorfor amanuensis P. Øgen i juni 1900 foretog en befaring 

 af forekomsten, hvorved fandtes portlandia arctica, Gray i en 

 mindre form; den samme fandtes også noget længere øst ved 

 Furustad skolehus. Senere bestemte jeg høiden af forekom- 

 sten ved Himberg til 45.5 m., idet det skjælførende ler, der 

 var fundet ved brøndgravning på gårdspladsen sammesteds, 

 lå ca. 4.5 m. under denne, hvis høide o, h. bestemtes i for- 

 hold til den nærliggende Joberg jernbanestation til ca. 50 m. 



