A méhtelekről. 



Irta Mocsáry Sándor*) 



A magyar állam területéről eddig csaknem 600 s az egész 

 földről — Dalia Tőrre nagy katalógusa szerint — mintegy 540C 

 méhfaj ismeretes. A „Magyar Birodalom Állatvilága" czímű nagy 

 munkában igaz ugyan, hogy csak 565 fajt soroltam fel ; de azóta az 

 újabb gyűjtések és meghatározások alapján e szám már 25 újabb 

 fajjal gyarapodott és még mindig vannak a Magyar Nemzeti Mú- 

 zeum gyűjteményében egyes ánthrena-Halictiis- és Sj)hecodes-f&- 

 jok, melyek bővebb tanulmányt igényelnek s még csak ezentúl 

 lesznek meghatározandók, úgy hogy bátran elmondhatjuk, hogy 

 mehfaunánk nemcsak egyike a legérdekesebbeknek, hanem egy 

 szersmind Európában a leggazdagabb is, a melyben nemcsak kö- 

 zépeurópai és földközi tengermelléki fajokkal találkozunk, hanem 

 számosan közülök Dél-Spanyolországból, Dél-Oroszországból, Al- 

 gírból, a Kaukázusból, sőt Turkesztánból vannak leírva. A Német 

 birodalomból mintegy 400, Olaszországból 500. Francziaországból 

 550 faj ismeretes. Hazánk ilyféle állatai tehát fajgazdagságra néz- 

 ve ezeket jóval felülmúlják. 



Dalia Tőrre katalógusa 1896-ban jelent meg ; azóta mintegy 

 300 új fajt írtak le, úgy hogy az eddig ismert méhféléket (Ajn- 

 dae) 5700 fajra tehetjük. Ha most még tekintetbe vesszük a kü- 

 lönféle gyűjteményekben még meglevő s eddig még le nem írt 

 új fajokat s ama körülményt, hogy még mennyi eddig nem is- 

 mert és nem gyűjtött faj lappanghat a különböző világrészek te- 

 rületén : aligha tévednénk, ha a földön élő méhféléket mintegy 

 10,000 fajra becsüljük. A Magyar Nemzeti Múzeum gyűjtemé- 

 nyében eddig mintegy 2500 faj van meg, s így a létező fajoknak 

 körülbelül negyed része. Ez olyan tekintélyes szám, a milyennel 

 talán egyetlenegy múzeumnak a gyűjteménye sem dicsekedhetik, 

 s a, melynél csupán Friese Henrik-nek van nagyobb gyüjte- 



*) Felolvasta szerző a Magyar orvosok és természetvizsgálók 1905 évi 

 szegedi vándorgyűlésén. 



Rovartani Lapok 1906. január — február hó. 



