2 Mocsár^ 



menye, aki az én dolgozataim által figyelmessé tétetve, 1885—86- 

 ban tíz hónapot töltött Magyarországon a Múzeum méhféléinek 

 tanulmányozásában, s a ki ma kizárólagosan csak ilyeneket gyűjt- 

 ve, e szaknak első specialistája. 



A méhfélék nagy családjának fajai nagyságra és színezetre 

 nézve igen különbözők. Egy részük a közönséges ménhez hason- 

 ló szürke ruházatot visel: mások ellenben csupa tarka-barka ál- 

 latok, a színek különféle vegyületével, sőt Dél-Amerikában vannak 

 olyanok is, melyek aranyos vagy ezüstös szalagokkal vagy fol- 

 tokkal ékítvék. Nagyságok 4 — 30 mm. között váltakozik', s míg 

 a mi fajaink többnyire csak 8 — 15 mm. nagyságúak, addig a tro- 

 pikus tájak lakói között találunk 20 — 30 mm. nagyságúakat is. 



Életmódjuk különfélesége szerint két nagy csoportra oszla- 

 nak, ú. m. igazi méhelcre és élősdi vagyis kakukmékeJcre. Az igazi 

 méhek vagy társaséltüek vagy magánéltüek a, szerint, a, mint ki- 

 sebb-nagyobb tarsaságban élnek s ügynevezett dolgozóik, azaz el- 

 satnyult ivarszervű kisebb nőstényeik is vannak ; vagy pedig csak 

 egyenkint élnek s csak hímekből és nőstényekből állanak, mint 

 milyenek a kakukméhek is. A társaséltű méhek társasága ismét 

 vagy folytontartó (Apis, Mellipona. Trigona), melyben a társaság 

 folytonosan megújul az újabb nemzedék által ; vagy pedig csak 

 egynyári (Boinbtis), a hol őszkor az egész társaság feloszlik, a 

 hímek és dolgozók elhalnak, a termékenyített anyák ellenben ki- 

 telelnek, hogy tavaszkor új társaságnak, új államnak adjanak 

 létet. 



Az állatvilág egyik legnagyobb nevezetessége a mézelő va- 

 gyis szelíd méh (Apis mellifica), mely ma már az északi szélesség 

 64-ik fokáig mindenütt el van terjesztve s az emberiség egyik 

 leghasznosabb háziállatává lett. Alig is van olyan régi kútfő, vagy 

 szóbeli hagyomány, melyben a mézelő méhről szó ne volna. A 

 méh kedvencz tárgya volt mindenkor a költészetnek is. A mézelő 

 méh állama csak egyetlenegy anyából, a királynéból, néhány száz 

 hím és 10 — 60 ezerig terjedhető munkásokból áll. A munkásmé- 

 hek egy évnél tovább nem élnek, vagy meg addig sem, néha alig 

 pár hétig vagy hónapig, s rendszerint nem természetes halállal 

 múlnak ki, hanem kötelességük teljesítése közben pusztulnak el. 

 Az exotikus Mellipona és TW^owa-fajoknak is csak egy király- 

 néjok van. 



Az igazi méhfélék legnagyobb csoportját a magánéltü gyűj- 

 tő méhek teszik, melyek egyenkint s nem társaságban élnek. 

 Ezeket művész méheknek is nevezik és méltán, mert közülök mind- 



