138 Csikt Brttö 



F^a hazánk gazdasági viszonyai nem is engedik meg, hög^i 

 más államok példájára költséges expeditiókat küldjünk ismeretlen 

 országok, világrészek kikutatására, mégis akadnak magánosok, kik 

 áldozatkészséggel, vagy szerenyen idealismusból indulnak el, 

 a tudományuknak a hazán kívül is szolgáljanak. Államkölt- 

 ségen ez ideig csak Xán t us János tett expedicziót 1869 

 1871-ig, Dél- és Kelet-Ázsiában. Annál többen akadtak, közöttük 

 nem egy igen szerény segédeszközökkel, kik a messze idegenben 

 kutattak, nem egy pálmaágat szerezvén Magyarország részére. Ez 

 utóbbiakhoz tartozik Biró Lajos is, ki 1895-ben indult Német 

 Uj-Guineába, hogy annak ismeretlen és felette érdekes tájait kutassa. 

 Terve vakmerő volt, hiszen példaként előtte lebegett hazánkfia, a 

 nagyenyedi Feni c h e 1 S a m u e 1 tragikus sorsa. Kenichel 1SÍI1 

 1892-ben próbálkozott meg az Uj-Guineában való gyűjtéssel, de fáj- 

 dalom, az ottani gyilkos éghajlat hamarosan kioltotta fiatal életet. 



1894. őszén gyűltek össze a M. Tud Akadémia üléstermében 

 a magyar tudomány képviselői, hogy részt vegyenek azon az ülésen, 

 mely F e n i c h e 1 S á m u e 1 emlékezetének volt szentelve. H e r- 

 man Ottó költői szárnyalású lelkes szavai, melyekkel Fenichel 

 emlékezetének adózott, melyekkel a tudomány e fiatal vértanujának 

 tragikus sorsát ecsetelte, továbbá Fenichel hátrahagyott természet- 

 rajzi és néprajzi gyűjtéseinek gazdagsága és tudomáyos értéke fel- 

 keltették Biró bajosban is a vágyat, hogy Uj-Guineában kutasson. 

 Fenichel szomorú sorsán nem rettent vissza, tudta ö nagyon jól, 

 hogy ott Uj-Guineában csak dicsőség vagy halál vár az európai 

 kutatóra, de beállott Fenichel helyére és vállalkozott arra a munkára, 

 melyben Fenichel elesett. 



Biró bajosban ellenálhatailanul megerősödött az a vágy, hogy 

 magyar ember legyen, ki Uj-Guinea ismeretlen világát az egyetemes 

 tudományosság előtl megnyitja. Elhatározását nemsokára tett kö- 

 vette. Tervet közölte régi jóakarójával, dr. Chyzer Kornél 

 ministeri tanácsossal es 1895. őszen, és miután egyetlen vagyonát, 

 körülbelül 60,000 darabból álló rovargyűjteményét, kétezer koro- 

 náért a M. Nemzeti .Múzeumnál-; eladta volna, elindult Uj-Guine- 

 ába. Itt megemlítjük azt is, hogy ez említett összegből, az útikölt- 

 séget Uj-Guineáig leszámítva, Bírónak éppen csak 100 koronája 

 maradt. Hzzel kezdte eletet a messze távolban, hová a legkisebb 

 segély megérkezéséig is legalább téi ev szükséges. 



Hogy vállalkozása sikerülni fog, azt biztosra vehettük, hiszen 

 hazánk állatvilágát majdnem két évtizeden at kutatta, tapasztalatai 



