*96 Irodalom. 



A Bembiditim fasciolatum Duft. és />'. libiale Duft. rokon 

 ságába tartozó középeurópai fajok monographikus feldolgozása, 



melyben a hazai fajok is méltatva, termőhelyeik közölve vannak. 

 Több múzeumi és magángyűjteményen kívül a M. Nemzeti Múzeum 

 anyagát is tanulmányozta. B fasciolatum Duft. typikus alakja 

 Dunaőrs i Komárom ni.) és Pakraczról van említve ; egyik új faj- 

 változata {var. ascendens K. Dan.) a hegyvidék lakója, hazai 

 termőhelyei: a Tátra, Beszterczebánya, Trencsén m., Máramaros m. 

 és Sarajevo környéke, ugyancsak a Tátrában és főleg Sarajevo 

 körül fordul elő az új ab. axillaris K. Dan. is. />'. coeruleum Sérv. 

 hazánkban a ritkaságok közé tartozik, egyedüli biztos termőhelye 

 Mehádia ; gyakoribb Bosznia, Herczegovina és Dalmácziában. Eddig 

 többnyire a fasciolatum fajváltozatának tartották. Szerző fejtege- 

 téseiből kitűnik, hogy a />'. atrocoeruleum Steph. Európa nyugoti 

 részében honos, így nálunk való előfordulása nagyon is kétes, a 

 faunisztikai adatok pedig a tibiale kisebb példányaira és a B. 

 Redtetibacheri-re vonatkoznak. B tibiale Duft. gyakoribb faj ; hazai 

 termőhelyeiként említettnek: Tatra, Késmárk, Trencsén, Bihar m., 

 Kerczi hegység, Rodnai havasok, Negoi, Mehádia, azonkívül Bosz- 

 nia. A B. affine Redtb. fajnév mai- kétszer lévén a genusban 

 alkalmazva (Sav 1825; Steph. 1832.) új elnevezést nyert: 

 Redtenbacheri K. Dan. ; ez faunánkra új lenne, eddig e fajt több- 

 nyire atrocoerulem név alatt szerepelt a gyűjteményekben ; hazai 

 termőhelyei : Tatra, Máramaros, Kerczi hegység, Rodnai havasok, 

 Bucsecs, Negoi, Bulla tó, Propástia, Brassói hegység, Guraró, 

 Mehádia és azonkívül Bosznia. Faunánkra líj a B complanatum 

 Heer is, mely Horvátországban fordul elő. A dolgozatot egy syno- 

 nymikus katalógus fejez; be. < siki Ernő. 



Ganglbauer, Di e europáischen A r t e n de r G a 1 1 u n g e n 



B y r r h u s, C u r i m u s u n d S y n c a 1 y p t a. i Münchener 



koleopterologische Zeitschrift. I, L902. p. ö"7 — 52). 



Szerző a czímben említett Byrrhidae nemeket tette újabban 

 tanulmány tárgyává Dolgozatában időrendes áttekintést nyújt arról, 



az egyes szerzők hogyan értelmezték e nemeket és fajaikat. 

 Az európai fajok meghatározására kulcsokat állít össze és közben 

 néhány új alakot is ír le Byrrhus ornatus Panz. (1794 helyett a 

 glabraliCs Heer nevet kell alkalmazni, mert van egy régibb ornatus 

 Sulzer (1771b, mely különben a B. pustulatus Forst. (1771) syno- 

 nymája. B regalis Stefi', nem külön faj, hanem a pilula-nak kelet- 

 kárpáti fajtája. A typikus fiilula regalis-nak különben új alakját is 

 írja le, ez a „pilula regalis laevigatus" a Rodnai havasokról. 

 Ugyancsak új a herkulesfürdői „pilula hercideanus" is. A Synca- 

 lypta Steph. nemet két alnemre osztja, egyike az új Cnrimopsis 

 glb. >'siki Ernő. 



