Csiki Ei 



kény tojásformák, a homlok közepén gödröcske van. Az előtör 

 háta elül öblös. A melltő az elülső csípők előtt rövid. 



Egyetlen faj tartozik ide. 



1. Dendroctonus micans Kugelann (ligniperda Hbst, rufipen- 

 nis Kirby, obesus Mannb ) 



Fekete, hosszú sárga szőrökkel fedett, a csápok és a lábak 

 barnások, teste nagy és hosszúkás, hátrafelé gyengén szélesedő. 

 A fej sűrűn pontozott. Az előtör háta felényivel szélesebb mint 

 hosszú, előrefelé erősen keskenyedő és itten befűződött, elül 

 öblös, felül mélyen szabálytalanul pontozott, sima. hosszanti 

 középvonala csak elül kifejlődött. A szárnyfedők szélesek, heii- 

 gerdedek, finoman pontozottah-barázdásak, a közterek szélesek; 

 szabálytalanul ránczolva-szemecskézettek. Az első Iábfejíz hosz- 

 szú. a harmadik széles, kétkaréjú. Hossza 8—9 mm. 



Ez a legnagyobb szú-faj előfordul Észak- és Közép-Euró- 

 pában es Szibériában. Termőhelyei : Szelecz (Trencsén vm.), 

 Tátrafüred, Késmárk és Bosznia- és Herczegovina. 



Tápnövénye a lúczfenyő (Pice" exelsa), ritkábban a jegenye- 

 fenyő (Abies picea) és az erdei fenyő (Pinus silvestris). Lassan 

 fejlődik, a lárva állapot majdnem egy esztendeig tart. azután 

 babba alakul át. A nőstény a kéreg alá rövid menetet fúr. mely- 

 ből több szelelő nyílás nyílik, ebbe rakja azután egy csomóban 

 100 — 150 petéjét, az ezekből kikelő lárvák azonnal hozzáfognak 

 a rágáshoz és a gödröt folyton nagyobbítják. Ezen családi 

 kamra tele van lisztszerű anyaggal, az allatok ürülékével. Külö- 

 m a nagyobb fák tövét lepi el es ha kamrái a fa egész 

 kerületen találhatók, azt néhány hét alatt elpusztíthatják. Nagy 

 mennyiségben nem lép fel, de azért kártétele így is mindig 

 na-y. Védekezni ellene leginkább úgy lehet, hogy az általa meg- 

 támadott fákat eltávolítjuk 



8. nem : Hylastinus Bedel. 



A test szőrös, a szemek belső széle nem öblös. A csap- 

 bunkó tojásforma, ízeit. Az előtör háta szelesebb mint hosszú, 

 előrefelé keskenyedő, sűrűn ránczolva pontozott. A szárnyfedők 

 felhajló töele fogacskázott, a paizSOCSka fele beleli' hajló és 

 itten szélesen megszakított, pontozott barázdái erőteljesek, a 

 két belső barázda melyebb, a közterek alig olyan szélesek mint 

 a barázdák, felületük finoman szőrös, hosszabb kiálló szőrsorral. A 

 mellközép és mellvég oldalai ezüstfehér szőrökkel fedettek. 



