Magyarország szúféléi. 157 



Egyetlen hazai faj tartozik ide, egy-egy másik faj az Alpok- 

 ban (H. Fankhameri Reitt.) és Algírban (B. Achiüei Reitt.) 

 jordul elő. 



1. Hylastinus obscurus Marsham {trifolii Mull., crenatulus 

 Dilit , '? crenatulus 01 iv.) 



Teste hosszúkás tojásforma, szurokbarna, gyengén fénylő, 

 a csápok és lábak sárgák. A felsőtor háta nem hosszabb mint 

 szeles, oldalai kerekítettek, felületén sűrűn ránczolt, a hosszanti 

 középvonal elmosódott. A szárnyfedők szürke szőrökkel fedettek . 

 széles mélyen pontozott barázdákkal, a közterek keskenyek 

 sze'tnecskézettek, a tőéi rovátkos. Hossza 2 — 2\5 mmr 



Előfordul Közép-Európában, a Pyreneusokban, Madeirában. 

 Angolországban és a Kaukázusban. Termőhelyei : Budapest, 

 Kalocsa, Zircz, Herczegovina : Travnik. 



Tájnövénye a lóhere (Trifolium prateuse), azonkívül a sep- 

 rős zanót (Sparthm scoparium), az igiicz {Ononis natrix) es az 

 európai sül-zanót (Ulex europaeus), mindezek gyökerében él, állí- 

 tólag két nemzedéke van. Helyenkent meglehetős kárt okozott. 

 Anyamenete kétágú harántmenet. 



Különfélék. 



Linné-ünnepély. A kir. m. Természettudományi Társulat 

 állat- és növénytani szakosztálya f. é. május 23-án megünnepelte 

 Linné Károly születésének kétszázadik évfordulóját. Az 

 ünnepélyt a társulat elnöke W art ha Vincze nyitotta meg, 

 mire Entz Géza emlékbeszédet tartott Linnéről. Magvas 

 előadásb m ecsetelte a kort, melynek Linné szülötte volt, ele- 

 mezte a viszonyokat és hatásokat, melyek fejlődését irányították 

 es működésére befolyással voltak s mérlegelte az eredményeket, 

 melyek az állat és növénytan megújhodására vezettek. Linné 

 hatása kétségkívül páratlan a maga nemében s hátrahagyott 

 müvei fényes szövétnekként világítanak be az akkori idők méhébe, 

 ámde az ő nagy szelleme, tehetsége és tudása ennél sokkal 

 magasabbra tört. Lelke vágyódása már megközelítette azokat a 

 nagy eszméket, melyek a mi korunkat mozgatják s ha tisztult 



