Á répalégy. 55 



A répára nézve e légy akkor a legveszedelmesebb, ha 

 korán lepi el azt, de kivált ha nyüve már a szélesbedő harmadik 

 levélpárban él és elérkezett a ritkítás ideje. A ritkítás során 

 kidobott s esetleg sekélyen bekapált répalevelekből kirajzó légy 

 most sűrűn lepi el a megmaradt kisebb számű répát. Majdnem 

 minden levélre jut egynéhány nyű, a mely sokkal gyorsabban 

 tönkre teszi azt, mintsem hogy a növénynek ideje volna, hogy 

 újabb pótló levelet hajtson. A vége az, hogy a kis palánta el- 

 pusztul. A légy tömeges előfordulása esetén sokszor nagy terü- 

 leten vész ki a répa. Nálunk ugyancsak megritkíthatja a répát, 

 mint a miként azt 190o-ban láthattam. Hogy pedig egész répa- 

 táblát is ki kell miatta szántani, arra van elég németországi 

 adat. Forbes meg azt írja, hogy Kaliforniában 1891-ben ezer 

 acrenál nagyobb teriiletet kellett miatta felszántani, mert a rajta 

 lévő répa, bár eleinte szép volt, annyira szenvedett és megritkult, 

 hogy megtartása nem volt érdemes. 



Noha előfordul nyáron is, de ha elég erős a répa levele, 

 már kevésbbé veszedelmes. 



Fontos még az is, hogy a répalégy, mint a deák neve is 

 mutatja, a paraj, a libatop, a kerti spenót, a bolondító beléndek 

 (Hyoscyamus niger L.) levelén csak úgy megél, mint akár a ezu- 

 kor- és takarmányrépáén. A termesztett spenótot pedig olykor 

 igen érzékenyen is bántja és hasznavehetetlenné teszi. 



Ha pedig egyhamar nem talál levelet, akkor megél az igen 

 könnyen a trágvás földben (Aníhomyia cunicularis Rond.). A friss 

 trágyából került alkalmasint abba a kísérleti kis répavetésbe is, 

 a mely 1903-ban Budapesten oly helyen termett, a hol sem 

 valamely répafaj, sem valamely más olyan gazdanövénye nem 

 teremhetett, melyen e légy szintén megél. Május es június ha- 

 vában mindig akadt sok nyű, noha állandóan szedettem azt és 

 június 8. -ától 19.-éig pedig egyre kelt ki a légy. Későbben is 

 mindig volt nyűves répalevél. Emlékszem, hogy Whitehead 

 is azt írja valahol, hogy a frissen trágyázott földben termő répát 

 szintén e légy bántja. 



E szerint a trágyában s a gyomszámba menő sok növényen 

 is megélő légynek könnyű a megmaradása s így ha tavaszszal a 

 répába kerül, a bőséges táplálék folytan könnyen és hamar fel- 

 szaporodnánk olyan tömegessé, hogy kártevővé válik. 



Az ősz végén élősködő nyűvek, ha megnőttek, földbe fú- 

 ródnak, bebázozódnak és mint ilyenek megmaradnak a jövő 



