Különfélék. 



A Röntgen-sugarak hatása a lepkékre. A legelső kísér- 

 letező ezen a téren, Bordier (1. Congrés pour l'étude de la 

 Radiologie), azt tapasztalta, hogy a selyemhernyó kisebb maradt, 

 kisebb gubót adott és nagy részben elpusztult. Újabban H a s e- 

 broek (Fortschritte auf elem Gebiet der Röntgenstrahlen XI.) 

 többféle hernyóval kísérletezett és megállapította, hogy a Vanessa- 

 félék a Röntgen-sugarak folytán általában nem szenvednek vál- 

 tozást, sem hernyó-, sem bábállapotukban. A Vanessa Urticae 

 erősen besugarazott hernyói azonban visszamaradtak fejődésükben. 

 A hernyónak utolsó s a bábnak első stádiumában történt besu- 

 gározása ellenben ennél a fajnál lényeges változásokét idézett 

 elő, a melyek egyrészt az epithelial sejtek degenerálásában, 

 másrészt pedig a fekete pigmentirozás szaporításában nyilatkoz- 

 nak. A különben szabályosan kifejlődött lepkék elvesztették re- 

 pülési képességüket és csak magasabb pontról rézsút bírnak 

 reppenve a földre leereszkedni, de arra nem képesek, hogy a 

 földről megint felemelkedjenek. Ezt a szerző a pikkelyképzés 

 hiányosságára vezeti vissza. A lepke ugyanis egészen kopottnak 

 látszik, kivált a felső szárny csúcsán és külső harmadában : 

 áteső fénynél a pikkelyezés már nem homogén, hanem 

 szitaszerűen hézagos. Egy valósággal repülés folytán kopott pél- 

 dányhoz képest az ily példányok egész felülete bizonyos zsíros 

 fényt mutat. Ötvenszeres nagyítás mellett látható, hogy a pik- 

 kelyek már nem szabályosan szindelyszerű elnevezésűek, hanem 

 szanaszét hánytnak tűnnek fel. Szerző szerint lehetséges, hogy 

 a besugarazás hatására a lepke fejlődésének bizonyos, valószí- 

 nűleg igen rövid stádiumát kell eltalálni, a mely talán összeesik 

 azzal az idővel, midőn a pikkelyek tövükből kisarjadzanak, ez 

 idő pedig S e m p e r szerint igen rövid. 



Ocnogyna parasita Hb. Erről a lepkéről érdekes meg- 

 figyeléseket tett Bayer, badeni lepkész, ki azt a déli Alpesek- 

 nek egymástól távol eső pontján t. i. a Simplonon s a graji 

 alpeseken 1500 — 1600 m. magasságú meleg, védett helyeken 

 találta, holott hazánkban és egyebütt csak a lapályokon és a 



