J A. Aigner La 



Ezen tételek megbízhatóságát vonta nevezett tudós vizs- 

 gálat alá s erre a czélra a mesterséges keresztezést nagy mér- 

 tékben végezte, amire, mellesleg megjegyezve, 55,600 lepkét 

 hasznait fel. 



Hogyha különböző családokhoz tartozó fajokat párosított. 

 az annak következtében letojt peték mindenkor teljesen meddők- 

 nek bizonyultak. 



De még a különböző nemekbeli fajok keresztezése sem 

 eredményezett egészben véve utódokat, mert legjobb esetben 

 sikertilt a hernyókat a második vedlésig felnevelni, akkor pedig 

 elpusztultak. Csak legújabban sikerült vénre két különböző 

 nemhez tartozó fajnak párosodásából származó ivadékot az 

 imago állapotig felnevelni, t. i. a DiMna Tüiae hím és Smerinthus 

 ata nőstény ivadékát. 500 példány Után 20 jól kifejlődött korcs 

 volt az eredmény, de az is CSUpa hím volt. 



Ugyanazon nemhez tartozó fajok párosítása, nagyban foly- 

 tatott kísérletezés mellett, többnyire eredményezett utódokat, de 

 sok esetheti csak hímek fejlődtek ki vagy ha nőstények is, akkor 

 ezek satnya torzpéldányok voltak, vagy a nőstény petefészke 

 nem tartalmazott petecsírákát vagy csak csenevész petéket; 

 egyes esetekben azonban, midőn az ivadék mindkét nemet sza- 

 bályos arányban létrehozta s a nőstények a rendes petemennyi- 

 séggel el voltak látva, a keresők párosodása ís végbe ment. 

 mégis a látszólag teljesen egészséges petéknek csákó — 11%-ból 

 kelt ki a hernyó, melynek felnevelése egyetlen egy esetben 

 sem sikerült: nyilván nem volt meg a hernyóban a kellő élet- 

 energia. Szóval, az egyazon genushoz tartozó fajok keresztezé- 

 séből egyáltalán nem lehetett tennmaradhatasi képességgel bíró 

 keverék alakot felnevelni. 



Hol van tehát az nj fajok kialakulásához szükséges diver- 

 gentiának a kezdete? Úgy latszik, ebben a tekintetben három 

 különböző alakcsoportot kell a kísérleti ellenőrzésnél szemmel 

 tartani. 1. A faj közt mutatkozó kisebbszerű, ingadozó és látszólag 

 spontán fellépő új képződések s egyénenkint fluctuáló ismeretlen 

 eredetű változások. 2. Állandóan fellépő, többnyire jellemző új 

 képződések, melyek általában megegyeznek a D e V r i e s, 

 C orré n s, L a n g A., H a t e s o n, D a v e n p o r t és 

 M e n (1 e 1 vizsgálódásai folytán a „nmtatio" név alatt ismere- 

 tesekké vált alakokkal. ,,. A helyi fajták, az éghajlati varietasok. 

 Az eddigi vizsgálatok kiderítették, hogy az 1. kategóriába 



