Satyrus Briseis 
[o o) 
ké) 
különböztetett meg a törzsalaktól, hogy , nagyobb." Csak egyet. 
lenegy algiri nagy hímpéldánynyal rendelkezem. Ennél a felső 
szárny összes foltjai, kivált az apex felé esők, igen rövidek, 
miáltal a foltsor lefutása sokkal ferdébbnek látszik, mint az 
előbbi eltéréseknél. Az alsó szárny szalagja végig tiszta fehér s 
a szintén fehér belső szegélyig terjed; a tőmező csak csekély 
terjedelemben sötét színű, a sötét szegélytér ellenben széles s a 
fehér rojttól élénken elüt. Wonákja igen világos s jóval élénkebb 
színű a var. meridionahs-énál, azaz: alapszíne fehéres, az alsó 
szárnyon barnás behintésű. A világos barnán árnyékolt felső 
szárnyon a két szem, a costális folt s a mellső szegélyen levő 
vesealakú folt kerete fekete, a szegély ibolyás szürke. Az alsó 
szárnyon levő töbeli barna szalag két folttá oszlott, a szegély 
egészen vilagos ibolyás barna, befelé feketével határolt. 
Ezen alaknak s a var. meridionalis-nak egybevonását (a Stau- 
dinger-Rebel féle katalogusban) nem tartom indokoltnak. A var. 
major alighanem Észak-Afrikára szorítkozik, holott a var. major gya- 
nánt kapott összes rendelkezésemre álló példányok Turkesztánból, 
Örményországból, Amaziából és Kis-Ázsiából (Mersina) sokkal kö- 
zelebb állnak a var. meridionalis-hoz és nem is habozom azokat 
ide vonni. Felületük csaknem teljesen megegyezik a magyaror- 
szági példányokéval, nemkülönben fonákjuk is, mely a hímen 
korántsem oly világos, mint az algiri var. major-on, a nőstényen 
pedig igen sötét, azaz barnás hamuszínű. 
A felső szárny rajzolatában megegyezik az előbbivel (var. 
major) a var. hyrcana Stgr., az igen sötét barna alapszínű szár- 
nyakon azonban nem oly tiszta fehér a rajzolat, mint a var. 
major-, . meridionalis- és fergama-n. A felső szárnyon a rövid, 
csaknem egyforma hosszú foltok szintoly ferdén futnak az apex 
felé, mint a var. major-on Az alsó szárnyon az egész tőmező S 
a széles szegélytér sötét színű, ugyanolyan a belső szegély is, 
az utóbbi azonban néha szürkébe hajlik; ezek folytán a fehér 
szalag, mely csak az I. bordáig ér, igen keskenynek látszik. 
Rojtja világos barna. 
Staudinger-nek amaz állítása, hogy ezen a fajválto- 
zaton hiányzik a felső szárny alsó szemfoltja, mint már Chris- 
toph is megjegyezte, tévedésen alapszik; a szemfolt megvan 
ezen 18, épen úgy mint az összes Briseis-alakon, csakhogy több- 
nyire pupillátlan s a sötét alapszín olykor csaknem egészen elfödi. 
A határozottan ide tartozó eziprusi példányok fonákja igen 
élénk színezésű, ugyanis a felső szárny középtere okerbarna, a 
