Irodalom 67 
mellőzték, valószínűleg az erős szag nem volt rájok kellemes. 
Nem érdektelen annak felemlítése, hogy az Anthophorák után 
legyek is felkeresték az Ormithogallum Bouchenmamun-ot D.E. 
Adatok az állatok perversiításához. Az ősz hullongó le- 
gyeiből egy, végső erejével belekapaszkodott az íróasztalomon 
álló velenczei üveg szélére, s dögölve is függve maradt annak 
karimáján. Minden külünösebb ok nélkül hagytam heteken ke- 
reresztül a döglött állatkát helyén. Mindennap lattam 8 szinte 
megszokottá vált előttem. A legyek lassanként kipusztultak s egy 
pár kései kelés zümmögött csak szobámban már. EKgyszere csak 
sajnálkozva veszem észre, hogy az én döglött legyem eltünt 
helyéről, hanem ugyanott két iégy egymás hátán szaporodasi 
aectust végez. Csodálkozva a kései időben gyakorolt szeretkezé sen 
akartam őket elhessegetni, de a légypár nem repült el. Eszre ve- 
szem azonban, hogy a felüllevő nagy igyekezettel iparkodnék sza- 
badulni, de az alsónak semmi kedve vele menni. Erősen kapasz- 
kodik az üveg szélén. Kiváncsian hajolok közelébb, s furcsa föl- 
fedezést teszek. Az én döglött legyem bullájával coitált a másik. 
A nagy erölködésre végre megszabadul az élő s elrepül. Ott ma- 
radt természetesen a másik. Most veszem csak közelebbről szem- 
ügyre, s látom, hogy a kimult állatnak hogyan kinyomódva függ 
ki megmerevedett penise, mely által im a buja nöstényke más- 
nak hiányában a szerelmet ismergette. Vagy egy héten keresztül 
láttam a fiatal nőstényt naponként négyszer-ötször összeragadni 
a döglőtt hímmel, s annyira megszokott már, hogy mikor egé- 
szen közel hajoltam is hozzá, minden félelein nélkül tolta vulva- 
jat a hím penise alá. Szinte sajnáltam, mikor a buja állatka egy- 
szer esak elveszett. Vagy talán élő himmel találkozott a szoba 
valamelyik sarkán. Dr. Nyáry Albert báró. 
Irodalom. 
Wagner, H., Beitráge zur Kenntniss der Gattung 
Apion Herbst. II. (Münchener Koleopterolog. Zeitsehr. III. 
1906.px.18—-34). 
Szerző e dolgozatának első részében az Aspidapion alnem 
revizióját adja. Ebbe az alnembe négy faj tartozik (valdum Germ., 
radiolus Kirby, foveatoscutellatum Wagn., aeneum Fabr.), melyek 
faunaterületünkben mind előfordulnak. Az új A. foveatoscutella- 
tum Dalmácziában, Görögországban és Törökországban él. Egy 
további fejezetben szerző ritka és kevésbbé ismert fajokkal fog- 
lalkozik, köztük 4. hungarieum Dbr.-rel, melynek kimerítő leírását 
adja. Ezt a fajt hazánkból Pozsony megyéből, Erdélyből és Hor- 
vátországból, azonkívül Alsó-Ausztria, Csehország, Morvaország, 
Szilézia, Németország és Olaszországból említi. Végül az eddig 
csak Bajorországból ismeretes Apion cerdo var. consangumeum 
Dbr. újabb termőhelyeként Nyitra vármegyét említi.  Csihn JFErnő. 
kk 
