Újabb tapasztalataim a tücsökről. 193 



vörösbarna testűek voltak, vagy melyeknek szárnyai egészen sár- 

 gák voltak, később megfehéredtek és azután megbarnultak. 



A hímek és nőstények nemcsak nagyság tekintetében kü- 

 lönböznek egymástól, hanem szin ; karcsúság tekinteteben is. 



Szinre nézve a nőstényeknél több eltérést találtam, mint a 

 hímeknél, de azért mégis két csoportba oszthatók, t. i. vannak 

 sötétebbek és világosabbak. Erő tekintetében vannak különösen 

 hímek, melyeket harczolóknak nevezhetnénk, mert bátorságuk s 

 erejök által tűnnek ki. Ezek gyakrabban erősebben czipelnek. 

 Megtörtént, hogy egy másik, harmadik hímnek neki rontanak s 

 elhalgattatják vagy közelükből elűzik. A nőstények közül is van- 

 nak erősebbek, melyek társaikat könnyen támadják. Hogy ilyen 

 támadásuknak kell lenniök, magam láttam, de találtam hímeket, 

 melyeknek elrongyolódott szárnyaik voltak, sőt olyan b'ryllasokat 

 is találtam, melyeknek nem volt meg minden lába, bizonyos, 

 hogy az erősebbek leharapták azokat. Nőstényeket találtam, 

 melyeknek tojócsöve hibás volt, sőt majdnem egeszén hiányzott, 

 amit szmtén az erösebb állatok okozhattak. 



A Gryllus campestris a fejlettség fokán a párzás előtt közve- 

 tetlenül roppant falánk, a nőstény e tekintetben még fölülmúlja 

 a hímet. Ezen falánksági idő körülbelül 4-5 napig tart és ezen 

 időben legkisebb mertékben sem válogatós. Egy-két esetben azt 

 is tapasztaltam, hogy a párzás idején a nősténynek potroha vilá- 

 gosabbnak tűnik fel. Ez azonban rövid ideig tart es nehezen 

 vehető észre. A párzás idején, még pedig a vegén a nőstény 

 bizonyos nyugtalanságot árul el, ide s oda ugrál. 



A nősténynek életkora valamivel hosszabb, mint a hímé, 

 a különbség körülbelül 4 — 5 nap. 



Mint érdekes jelenséget említem még, hogy különböző szár- 

 nyú nőstényeket találtam. Különösen kettőről akarok egy-két 

 szót mondani. Az egyik nősténynek jobboldali szárnya hosszabb 

 volt, mint a baloldali, a jobboldali hegyes, a rövidebb tompa; 

 egy másik nősténynek szárnyfedője, a mely rövidebb és végén 

 kimetszett volt. Mindkét esetben a hosszúság tekintetében észre- 

 vehető különbség 3 mm., mert a jobboldali • szárny 15 mm., a 

 baloldali V2 mm. A heteroalatus nőstények hosszabb ideig éltek, 

 mint a rendes szárnyú Oryllusok. A döglött Oryllusokról említ- 

 hetem, hogy a hímeknél a szájban volt a legtöbb lárvája a 

 Sarcophaganak, a nőstényeknél ellenben a peterakó tövében. 



