150 Csiki Eriin. 



With.-ban fejlődik. Az anyamenetek 5 cm. hosszúságot is érnek 

 el és mélyen a külső fakelmébe mélyedő egyenes hosszmenetet 

 alkotnak, melynek kezdete kissé ferdén álló és párzási üregsze- 

 rűen kiszélesedett. A lárvamenetek sűrűn indulnak ki egymás 

 mellett. Márczius végétől április végéig rajzik. 



4. Eccoptogaster pygmaeus Fabricius (noxius Ratz., 

 armatus Com.) 



Fénylő fekete, a csápok, a szárnyfedők és a lábak vöröses- 

 barnák. A homlok köröskörül sárga szőrökkel fedett (£), domború 

 és karczolt (?). Az előtör háta domború, olyan hosszú mint széles, 

 elül kissé keskenyedő, oldalai kerekítettek, felülete sűrűn, oldalt 

 elmosódottan pontozott. A szárnyfedők oldalai párvonalasak, pon- 

 tozott barázdáik sűrűn állanak egymáshoz, a keskeny közteives 

 kék simák, a varrat a paizsoesk i mellett kissé mélyített. A ne- 

 gyedik haslemez hátsó szélének közepén széles dudorka van (j) 

 vagy teljesen sima (?). Hossza 3 — 3*5 mm. 



Előfordul Közép- és Dél-Európában és a Kaukázusban. 

 Termőhelyei: Kalocsa, Mezőkovácsháza, Nagyvárad, Yratna- 

 völgy, Nagyszeben, Nagy-Csűr, Szent-Erzsébet, Brassó, Bodza, ; 

 Szlavonország : Cérna (Grabarje). 



A szilfák felső gályáit és ágait támadja, meg, életmódját 

 még kevéssé ismerjük. 



Irodalom. 



Reitter, Edm. Ü b e r s i c h t d e r m i r b e k a n n t e n, p a 1 a e- 



arktischen Arten der Gattung AromiaServ. 



(Wiener Entom. Zeitg. XXV, 1906, 275 277). 



A paláarktikus pézsmaczinczérek meghatározására szolgáló 



kulcs, melyben a következő fajok tárgyaltatnak : Thea Reitt. 



(Azori szigetek), moschata L. (Európa, Kis-Azsia, Kaukázus és 



keletre Japánig), Bungi Fald. i Mongólia, Khina), pruinosa Reitt, 



(Kuldsha) és Faldermanni Saund. (Kelet- Szibéria, Mongólia, Khina). 



A mi pézsmaezinczérünknek (A. moschata) fajváltozatai közül az 



ab. nigrocyaaiea Schüsky, melynek teste fekete, gyenge fém- 



fényny'el, Közép-Magyorországból való. Csiki Ernő. 



