﻿TEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  11 
  

  

  gudaförråd 
  undergått. 
  Oaktadt 
  ryssen 
  dagen 
  förut 
  i 
  afseende 
  

   på 
  samojedgudarnes 
  kraft 
  visat 
  sig 
  som 
  en 
  fullständig 
  skep- 
  

   tiker 
  och 
  bedt 
  mig 
  taga 
  med 
  mig 
  så 
  inånga 
  guda-trästickor 
  

   jag 
  behagade, 
  blef 
  han 
  dock 
  nu 
  något 
  illa 
  till 
  mods, 
  ända 
  tills 
  

   jag 
  på 
  hans 
  begäran 
  blidkat 
  de 
  förfördelade 
  genom 
  att 
  sjelf 
  

   lemna 
  en 
  skärf 
  till 
  offerhögen 
  i 
  form 
  af 
  tvänne 
  mellan 
  ett 
  par 
  

   stenar 
  i 
  högen 
  nedlagda 
  silfverslantar. 
  

  

  Tydligen 
  lugnad 
  häraf, 
  visade 
  min 
  vägvisare 
  mig 
  nu 
  till 
  

   en 
  gammal 
  samojedgraf, 
  belägen 
  vid 
  stranden 
  af 
  en 
  liten 
  insjö, 
  

   som 
  skildes 
  från 
  hafvet 
  af 
  ett 
  smalt 
  sandnäs. 
  Jag 
  lät 
  genast 
  

   bära 
  en 
  liten 
  medtagen 
  jolle 
  öfver 
  sandnäset 
  och 
  rodde 
  till 
  

   stället. 
  Samojedgrafven 
  bestod 
  af 
  en 
  omsorgsfullt 
  af 
  bjelkar 
  

   hopfogad 
  kista, 
  som 
  med 
  pålar 
  och 
  tvärslår 
  var 
  fästad 
  vid 
  

   marken. 
  Framför 
  kistan 
  låg 
  omstjelpt 
  en 
  samojedsläde. 
  I 
  graf- 
  

   ven 
  funnos 
  jämte 
  samojedskelettet 
  lemningar 
  af 
  den 
  dödes 
  klä- 
  

   der, 
  en 
  uppsättning 
  af 
  de 
  husgerådssaker, 
  som 
  ansetts 
  behöf- 
  

   liga 
  i 
  den 
  andra 
  verlden, 
  m. 
  m. 
  Under 
  tiden 
  hade 
  dr 
  Alm- 
  

   qvist 
  gjort 
  en 
  rik 
  skörd 
  bland 
  Waigatsch-öns 
  förut 
  nästan 
  

   okända 
  laf-flora 
  och 
  bland 
  dess 
  rika 
  fanerogamvegetation. 
  

   Dessutom 
  hade 
  en 
  ortbestämning 
  erhållits 
  på 
  den 
  märkvärdiga 
  

   udden. 
  Mycket 
  nöjd 
  med 
  utbytet, 
  återvände 
  jag 
  på 
  aftonen 
  

   till 
  Chabarova, 
  der 
  alla 
  fartygen 
  nu 
  lågo 
  förankrade. 
  

  

  Följande 
  morgon 
  den 
  1 
  augusti 
  lyfte 
  den 
  lilla 
  eskadern 
  

   ankar 
  och 
  ångade 
  eller 
  seglade 
  öster 
  ut 
  genom 
  Jugor 
  schar 
  

   till 
  Kara-hafvet. 
  Detta 
  var 
  fullkomligt 
  isfritt. 
  Vädret 
  var 
  

   vackert 
  — 
  vinden 
  för 
  det 
  mesta 
  svag 
  och 
  skral, 
  så 
  att 
  Fraser 
  

   nödgades 
  bogsera 
  Express, 
  hvarigenom 
  framfärden 
  något 
  för- 
  

   dröjdes. 
  För 
  att, 
  så 
  vidt 
  möjligt 
  var, 
  godtgöra 
  den 
  tidsförlust, 
  

   som 
  uppkom 
  härigenom 
  och 
  genom 
  de 
  lödningar 
  och 
  dragg- 
  

   ningar, 
  som 
  löjtnant 
  Palander 
  med 
  tillhjelp 
  af 
  löjtnanterne 
  

   Bove 
  och 
  Brusewitz 
  4 
  gånger 
  dagligen 
  anstälde 
  från 
  Vega, 
  lät 
  

   jag 
  trenne 
  af 
  expeditionens 
  deltagare, 
  dr 
  Almqvist, 
  löjtnanterne 
  

   Hovgaard 
  och 
  Nordqvist, 
  gå 
  om 
  bord 
  på 
  Lena, 
  med 
  order 
  att 
  

   med 
  detta 
  lilla 
  och 
  jämförelsevis 
  snabbgående 
  fartyg 
  gå 
  förut, 
  

   landstiga 
  i 
  det 
  sund, 
  som 
  åtskiljer 
  Hvitön 
  (Beli 
  ostrow) 
  från 
  

   Jalmal, 
  uppehålla 
  sig 
  der 
  för 
  naturhistoriska 
  undersökningar 
  

   i 
  36 
  timmar 
  och 
  sedan 
  resa 
  vidare 
  den 
  lämpligaste 
  vägen 
  till 
  

   den 
  hamn, 
  der 
  vi 
  nu 
  ligga 
  för 
  ankar, 
  och 
  som 
  bestämdes 
  till 
  

   samlingsplats 
  för 
  samtliga 
  fartygen. 
  De 
  öfriga 
  tre 
  fartygen 
  

   fortsatte 
  den 
  en 
  gång 
  faststälda 
  kursen. 
  

  

  Länge 
  såg 
  det 
  ut, 
  som 
  om 
  jag 
  skulle 
  blifva 
  i 
  tillfälle 
  att 
  

   härifrån 
  rapportera: 
  »vi 
  hafva 
  nått 
  Jenisej 
  utan 
  att 
  möta 
  ett 
  

   isstycke». 
  Men 
  vid 
  framkomsten 
  till 
  Hvitöns 
  breddgrad 
  upp- 
  

  

  