﻿VE&A-EXPBDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  AR 
  B 
  ET 
  EX. 
  17 
  

  

  dälderna 
  i 
  Belsound, 
  Isfjorden 
  och 
  Storfjorden 
  på 
  Spetsbergen. 
  

   Några 
  ryska 
  fångstmän 
  hafva 
  helt 
  säkert 
  ej 
  på 
  ett 
  århundrade 
  

   besökt 
  dessa 
  trakter, 
  och 
  dock 
  sågo 
  vi 
  här 
  endast 
  några 
  få 
  

   renar, 
  beklaglige 
  n 
  allt 
  för 
  skygga 
  för 
  våra 
  jägares 
  ihärdighet. 
  

   Kapten 
  Johannessen 
  tillskref 
  kanske 
  med 
  rätta 
  detta 
  förhållande 
  

   den 
  omständigheten, 
  att 
  varg 
  finnes 
  i 
  trakten. 
  Han 
  sade 
  sig 
  

   nämligen 
  hafva 
  sett 
  vargspår 
  och 
  en 
  nyss 
  af 
  varg 
  dödad 
  ren. 
  

  

  Med 
  den 
  medförda 
  ångslupen 
  gjorde 
  löjtnant 
  Palander, 
  be- 
  

   ledsagad 
  af 
  löjtnant 
  Hovgaard, 
  några 
  utflykter 
  för 
  undersök- 
  

   ning 
  af 
  sundet, 
  som 
  skiljer 
  Taim} 
  T 
  r-Ön 
  från 
  fasta 
  landet. 
  Detta 
  

   sund 
  befans 
  för 
  grundt 
  och 
  orent, 
  den 
  i 
  sundet 
  mot 
  vester 
  

   gående 
  strömmen 
  för 
  stark, 
  för 
  att 
  Vega 
  med 
  säkerhet 
  skulle 
  

   kunna 
  denna 
  väg 
  framtränga 
  till 
  Taimyr- 
  viken. 
  Deremot 
  kan 
  

   jag, 
  för 
  den 
  händelse 
  en 
  observationsstation 
  ej 
  skulle 
  kunna 
  

   upprättas 
  vid 
  sjelfva 
  Kap 
  Tscheljuskin, 
  förorda 
  Aktinia-hamnen 
  

   till 
  stationsort 
  för 
  de 
  meteorologiska 
  iakttagelser, 
  som 
  enligt 
  

   det 
  Weyprechtska 
  förslaget 
  samtidigt 
  skulle 
  anställas 
  på 
  en 
  

   mängd 
  ställen 
  i 
  den 
  höga 
  norden. 
  Hamnen 
  bildar 
  nämligen 
  

   en 
  från 
  alla 
  håll 
  skyddad 
  bugt 
  med 
  god 
  ankarsättning. 
  

  

  Oaktadt 
  den 
  rådande 
  dimman 
  ännu 
  ej 
  skingrats, 
  lyfte 
  Vega 
  

   och 
  Lena 
  åter 
  ankar 
  den 
  18, 
  för 
  att 
  fortsätta 
  sin 
  färd 
  mot 
  Kap 
  

   Tscheljuskin. 
  Den 
  erfarenhet 
  vi 
  sedermera 
  vunnit 
  rörande 
  

   väderleksförhållandena 
  i 
  dessa 
  trakter 
  visar, 
  att 
  vi 
  gjort 
  rätt; 
  

   man 
  hade 
  sannolikt 
  fått 
  vänta 
  på 
  klart 
  väder 
  tills 
  hafvet 
  åter 
  

   blifvit 
  isbelagdt, 
  

  

  Vi 
  ångade 
  fram 
  längs 
  med 
  Taimyr-öns 
  vestra 
  strand. 
  

   Denna 
  omgifves 
  af 
  en 
  mängd 
  öar, 
  som 
  ej 
  finnas 
  utsatta 
  på 
  

   kartan, 
  och 
  är 
  möjligen 
  sjelf 
  af 
  sund 
  delad 
  i 
  flere 
  delar. 
  För 
  

   öfrigt 
  tyckes 
  Taimyr-öns 
  nordspets 
  ej 
  gå 
  så 
  långt 
  mot 
  norden 
  

   som 
  kartorna 
  angifva. 
  Is 
  mötte 
  vi 
  endast 
  i 
  ringa 
  mängd 
  och 
  

   blott 
  bayis, 
  så 
  sönderfrätt 
  att 
  man 
  knappast 
  såg 
  ett 
  enda 
  

   stycke 
  starkt 
  nog 
  att 
  bära 
  ett 
  par 
  man. 
  All 
  denna 
  is 
  måste 
  

   snart 
  vara 
  bortsmält. 
  Sjelfva 
  Taimyr-bugten 
  var 
  nästan 
  isfri. 
  

   Vi 
  fingo 
  till 
  och 
  med 
  åter 
  under 
  färden 
  öfver 
  densamma 
  

   pröfva 
  en 
  svag 
  sjögång. 
  

  

  Den 
  19 
  augusti 
  fortsatte 
  vi 
  att 
  ånga 
  och 
  segla 
  längs 
  kusten 
  

   af 
  Tscheljuskin-halfön, 
  fortfarande 
  i 
  en 
  ytterst 
  tät 
  dimma, 
  hvil- 
  

   ken 
  endast 
  stundtals 
  skingrades 
  så 
  mycket, 
  att 
  landkonturerna 
  

   kunde 
  urskiljas. 
  Under 
  dagens 
  lopp 
  ångade 
  vi 
  förbi 
  ett 
  vid- 
  

   sträckt 
  fält 
  obruten 
  is, 
  som 
  upptog 
  en 
  bugt 
  på 
  vestra 
  sidan 
  af 
  

   Tscheljuskin-halfön. 
  I 
  dimman 
  syntes 
  isen 
  genom 
  den 
  hägring, 
  

   som 
  framkallades 
  af 
  strålbrytningen 
  vid 
  horisonten, 
  grof 
  och 
  

   hög, 
  men 
  då 
  vi 
  framkommit 
  till 
  sjelfva 
  iskanten, 
  visade 
  det 
  

  

  