﻿'-T' 
  NORDENSKIÖLD, 
  i; 
  AV 
  ro 
  i: 
  T 
  K 
  i: 
  TILL 
  OSCAR 
  DICK80X. 
  

  

  Wrangels 
  land. 
  Med 
  anledning 
  häraf 
  hade 
  man 
  skäl 
  att 
  vänta, 
  

   att 
  de 
  hufvnd 
  sakligaste 
  svårigheterna 
  för 
  vår 
  färd 
  skulle 
  värn 
  

   öfvervunna 
  vid 
  ankomsten 
  till 
  Lena. 
  Redan 
  före 
  expeditionens 
  

   afgåhg 
  uttalade 
  jag 
  dock 
  den 
  farhågan, 
  att 
  svårigheterna 
  för 
  

   expeditionen 
  egentligen 
  skulle 
  börja 
  öster 
  om 
  Kolyma, 
  enar 
  

   endast 
  mindre 
  betydande 
  floder 
  på 
  denna 
  sträcka 
  falla 
  ut 
  i 
  

   hafvet 
  och 
  man 
  derför 
  ej 
  här 
  kunde 
  påräkna 
  att 
  möta 
  den 
  

   varma 
  kustström, 
  som 
  vester 
  om 
  denna 
  flod 
  under 
  sensom- 
  

   maren 
  åstadkommer 
  ett 
  jämförelsevis 
  isfritt 
  haf. 
  Denna 
  far- 
  

   håga, 
  ehuru 
  för 
  några 
  dagar 
  glömd 
  under 
  den 
  af 
  lyckan 
  på 
  

   allt 
  sätt 
  gynnade 
  första 
  delen 
  af 
  var 
  färd, 
  har 
  bcklagligen 
  full- 
  

   ständigt 
  besannats. 
  

  

  Herr 
  Grosshandlaren 
  kommer 
  nämligen 
  att 
  af 
  mina 
  rese- 
  

   berättelser 
  finna, 
  att 
  de 
  sakförhållanden, 
  som 
  utgjort 
  utgångs- 
  

   punkten 
  för 
  dessa 
  betraktelser, 
  påtryckt 
  vår 
  sjöfärd 
  under 
  

   olika 
  delar 
  af 
  densamma 
  dess 
  prägel: 
  mellan 
  Norge 
  och 
  Jugor 
  

   sehar 
  ingen 
  is 
  — 
  mellan 
  Jugor 
  och 
  Jenisej 
  obetydligt 
  is 
  — 
  

   mellan 
  Jenisej 
  och 
  Björnöarne 
  (belägna 
  vid 
  71° 
  n. 
  bredd 
  ungefär 
  

   1000 
  kilometer 
  bort 
  om 
  Lenas 
  utlopp) 
  längs 
  kusten 
  nästan 
  ingen 
  

   is 
  — 
  öster 
  om 
  Björnöarne 
  is, 
  som 
  ju 
  längre 
  man 
  kom 
  öster 
  ut 
  

   blef 
  allt 
  tätare 
  och 
  tätare, 
  tills 
  densamma 
  i 
  förening 
  med 
  natt- 
  

   gammal 
  nybildad 
  is 
  slog 
  vårt 
  fartyg 
  i 
  bojor 
  vid 
  sjelfva 
  gränsen 
  

   till 
  Stilla 
  hafvet 
  s 
  alltid 
  isfria 
  vatten. 
  

  

  Det 
  var 
  ursprungligen 
  min 
  afsigt 
  att 
  låta 
  Vega 
  följa 
  Lena 
  

   till 
  någon 
  ankarplats 
  vid 
  Lenaflodens 
  mynning, 
  och 
  att 
  först 
  

   skilja 
  mig 
  frän 
  tenderfartyget 
  sedan 
  jag 
  sett 
  detta 
  välbehället 
  

   angå 
  vidare 
  uppför 
  floden. 
  Den 
  gynsamma 
  vinden, 
  det 
  isfria 
  

   hafvet 
  jämte 
  obenägenhet 
  en 
  att 
  onödigtvis 
  utsätta 
  den 
  djup- 
  

   gående 
  Vega 
  för 
  farorna 
  af 
  det 
  sannolikt 
  mycket 
  grunda 
  far- 
  

   vattnet 
  utanför 
  Lenaflodens 
  delta 
  förmådde 
  mig 
  dock 
  att 
  lemna 
  

   min 
  följeslagare 
  i 
  öppna 
  hafvet 
  ungefär 
  20 
  kilometer 
  eller 
  2 
  

   svenska 
  mil 
  frän 
  Lena-deltats 
  nordspets. 
  .lag 
  gjorde 
  detta 
  sa 
  

   mycket 
  hellre, 
  som 
  någon 
  särskild 
  fara 
  icke 
  förefans 
  för 
  ång- 
  

   båten 
  Lena 
  att 
  ensam 
  uppsöka 
  den 
  segelbara 
  flodarmen. 
  Detta 
  

   fartyg 
  hade 
  nämligen 
  med 
  särskildt 
  afseende 
  härpå 
  blifvit 
  

   bygdt 
  sa 
  grundgående, 
  att 
  det 
  kunde 
  flyta 
  öfverallt, 
  der 
  äfven 
  

   mindre 
  grundisar 
  uppmuddrat 
  och 
  jämnat 
  hafsbotten, 
  d. 
  v. 
  s. 
  

   på 
  de 
  flesta 
  ställen 
  nästan 
  in 
  till 
  sjelfva 
  stranden. 
  Dessutom 
  

   hade 
  herr 
  Sibiriakoff 
  under 
  välvillig 
  medverkan 
  af 
  biskopen 
  

   och 
  af 
  guvernören 
  i 
  Jakutsk 
  låtit 
  uppföra 
  ett 
  sjömärke 
  på 
  en 
  

  

  