﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  35 
  

  

  Det 
  var 
  nu 
  första 
  gången, 
  som 
  ett 
  fartyg 
  lagt 
  till 
  vid 
  

   denna 
  kust. 
  Vår 
  hitkomst 
  har 
  derför 
  tydligen 
  varit 
  en 
  mycket 
  

   märklig 
  händelse 
  för 
  infödingarne, 
  och 
  ryktet 
  derom 
  måste 
  

   hafva 
  spridt 
  sig 
  hastigt. 
  Vi 
  mottogo 
  nämligen, 
  oaktadt 
  några 
  

   tält 
  icke 
  funnos 
  i 
  granskapet, 
  fortfarande 
  talrika 
  besök. 
  Märk- 
  

   värdigt 
  är 
  att 
  se 
  den 
  öfverensstämmelse, 
  som 
  är 
  rådande 
  mellan 
  

   tschuktschernas 
  och 
  grönländarnes 
  husgerådssaker. 
  Denna 
  

   öfverensstämmelse 
  går 
  ofta 
  till 
  de 
  minsta 
  enskildheter, 
  såsom 
  

   närmare 
  synes 
  af 
  de 
  vapen 
  och 
  husgerådssaker 
  jag 
  tillbytt 
  

   mig. 
  Emedan 
  jag 
  1875 
  och 
  1876 
  icke 
  kunde 
  begagna 
  de 
  små- 
  

   saker 
  jag 
  medförde 
  för 
  byte 
  med 
  infödingarne, 
  hvilka 
  deremot 
  

   begärligt 
  mottogo 
  äfven 
  sedelpengar, 
  tog 
  jag 
  beklagligen 
  vid 
  

   denna 
  expeditions 
  afgång 
  från 
  Sverige 
  icke 
  något 
  dylikt 
  med 
  

   mig, 
  men 
  väl 
  ryska 
  pengar. 
  Dessa 
  senare 
  hafva 
  här 
  ingen 
  

   användning. 
  En 
  25-rubelsedel 
  värderas 
  af 
  tschuktscherna 
  

   mindre 
  än 
  ett 
  grant 
  tvålomslag, 
  och 
  ett 
  guld- 
  eller 
  silfver- 
  

   mynt 
  mindre 
  än 
  tenn- 
  eller 
  messingsknappar. 
  Ett 
  eller 
  annat 
  

   silfver-50-örestycke 
  har 
  först 
  kunnat 
  utprånglas, 
  sedan 
  det- 
  

   samma 
  medelst 
  genomborrning 
  blifvit 
  lämpadt 
  till 
  örhänge. 
  

  

  För 
  framtida 
  resandes 
  gagn 
  vill 
  jag 
  nämna, 
  att 
  de 
  här 
  be- 
  

   gärligaste 
  varor 
  äro: 
  ( 
  grofva 
  sy- 
  och 
  stoppnålar; 
  knifvar, 
  helst 
  

   stora; 
  yxor; 
  sågar; 
  borrar 
  och 
  andra 
  redskap 
  af 
  jern; 
  linne- 
  

   och 
  ylleskjortor, 
  helst 
  af 
  granna 
  färger, 
  men 
  äfven 
  hvita; 
  hals- 
  

   dukar; 
  tobak. 
  Härtill 
  kommer 
  naturligtvis 
  bran 
  vin 
  — 
  ett 
  

   mynt, 
  som 
  jag 
  visserligen 
  haft 
  tillgång 
  till, 
  men 
  ansett 
  mig 
  

   förhindrad 
  att 
  använda. 
  För 
  detta 
  offra 
  infödingarne 
  hvad 
  

   som 
  helst. 
  De 
  äro 
  eljest 
  sluga 
  och 
  beräknande 
  handelsmän 
  

   och 
  snart 
  sagdt 
  vanda 
  dertill 
  från 
  barndomen 
  genom 
  den 
  

   byteshandel, 
  som 
  de 
  förmedla 
  mellan 
  Amerika 
  och 
  Sibirien. 
  

   Månget 
  till 
  marknaden 
  i 
  Irbit 
  kommet 
  bäfverskinn 
  härrör 
  från 
  

   ett 
  i 
  Amerika 
  fångadt 
  djur, 
  hvars 
  skinn 
  sedan 
  gått 
  ur 
  hand 
  

   i 
  hand 
  mellan 
  amerikanska 
  och 
  sibiriska 
  vildar, 
  tills 
  det 
  slut- 
  

   ligen 
  nått 
  den 
  ryske 
  köpmannen. 
  För 
  denna 
  byteshandel 
  

   hålles 
  en 
  slags 
  marknad 
  på 
  ön 
  Ilir 
  i 
  Berings 
  sund. 
  Ilir 
  utgör 
  

   dock 
  endast 
  en 
  af 
  mellanstationerna. 
  Vid 
  den 
  mest 
  aflägsna 
  

   handelsplatsen 
  i 
  Polar-Amerika 
  säges 
  (enligt 
  den 
  ryske 
  resan- 
  

   den 
  Dittmar) 
  ett 
  bäfverskinn 
  någon 
  gång 
  betalas 
  med 
  endast 
  

   ett 
  blad 
  tobak! 
  

  

  Tobak 
  är 
  här 
  i 
  allmänt 
  bruk. 
  Alla 
  män 
  (och 
  äfven 
  qvin- 
  

   norna, 
  när 
  de 
  få 
  tillfälle 
  dertill) 
  röka 
  ur 
  egendomliga 
  pipor, 
  

   som 
  männen 
  alltid 
  bära 
  på 
  sig 
  jämte 
  elddonet 
  och 
  tobaks- 
  

   pungen. 
  Piporna 
  äro 
  ytterst 
  små. 
  Det 
  till 
  rökning 
  använda 
  

   ämnet 
  utgöres 
  stundom 
  af 
  tobak, 
  stundom 
  af 
  något 
  surrogat, 
  

  

  