﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  200 
  år 
  sedan 
  så 
  herskande 
  bland 
  indianerna 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  

   Norra 
  Amerika, 
  att 
  den 
  berömde 
  missionären 
  Hennepin 
  kunde 
  

   ställa 
  sig 
  väl 
  med 
  indianqvinnorna 
  och 
  skaffade 
  sig 
  mat 
  genom 
  

   att 
  raka 
  deras 
  barns 
  hjessor. 
  De 
  flesta 
  af 
  männen 
  bära 
  perlor 
  

   eller 
  annan 
  grannlåt 
  i 
  öronen. 
  Qvinnorna 
  äro 
  tatuerade 
  med 
  

   tvänne 
  inåt 
  bugtade 
  svartblåa 
  ränder 
  på 
  hvardera 
  sidan 
  af 
  

   ansigtet 
  från 
  ögat 
  till 
  hakan, 
  fyra 
  mot 
  munnen 
  samman- 
  

   löpande 
  ränder 
  på 
  hakan 
  och 
  några 
  egendomligt 
  formade 
  

   grannlåter 
  på 
  kinden. 
  Männen 
  äro 
  någon 
  gång, 
  men 
  ej 
  alltid 
  

   målade 
  med 
  ett 
  svart 
  snedt 
  liggande 
  rätvinkligt 
  kors 
  på 
  kind- 
  

   benen, 
  eller 
  med 
  något 
  rödbrunt 
  färgämne. 
  

  

  Natten 
  mot 
  den 
  10 
  september 
  betäckte 
  sig 
  hafsytan 
  med 
  

   en 
  ganska 
  tjock 
  skorpa 
  af 
  nyfrusen 
  is. 
  Sjelfva 
  drifisen 
  syntes 
  

   hafva 
  skingrats 
  något. 
  Vi 
  kastade 
  derför 
  loss, 
  för 
  att 
  fortsätta 
  

   vår 
  färd. 
  Till 
  en 
  början 
  var 
  en 
  omväg 
  mot 
  vester 
  nödig 
  för 
  

   kringgående 
  af 
  ett 
  drifisfält. 
  Afven 
  här 
  stängdes 
  dock 
  vår 
  väg 
  

   snart 
  af 
  ett 
  band 
  af 
  gammal 
  is, 
  som 
  nu 
  var 
  så 
  hårdt 
  samman- 
  

   bunden 
  af 
  den 
  is, 
  som 
  bildats 
  under 
  nattens 
  lopp, 
  att 
  en 
  kanal 
  

   genom 
  detsamma 
  först 
  kunde 
  banas 
  efter 
  ett 
  par 
  timmars 
  ar- 
  

   bete 
  med 
  yxor 
  och 
  isbillar. 
  På 
  andra 
  sidan 
  om 
  detta 
  isband 
  

   kommo 
  vi 
  åter 
  i 
  temligen 
  isfritt 
  vatten, 
  men 
  i 
  stället 
  blef 
  

   dimman 
  så 
  tät, 
  att 
  vi, 
  för 
  att 
  ej 
  komma 
  helt 
  och 
  hållet 
  i 
  

   besätt, 
  måste 
  lägga 
  bi 
  vid 
  en 
  grundis, 
  belägen 
  längre 
  ut 
  till 
  

   sjös, 
  men 
  vestligare 
  än 
  vår 
  förra 
  rastplats. 
  Om 
  natten 
  mot 
  

   den 
  11 
  var 
  det 
  häftig 
  rörelse 
  i 
  isen. 
  Lyckligtvis 
  klarnade 
  

   luften 
  om 
  morgonen, 
  så 
  att 
  vi 
  kunde 
  fortsätta 
  vår 
  färd 
  bland 
  

   temligen 
  fördelad 
  is, 
  tills 
  vi 
  vid 
  nattens 
  inbrott 
  som 
  vanligt 
  

   nödgades 
  lägga 
  till 
  vid 
  en 
  grundis. 
  Följande 
  dag 
  den 
  12, 
  då 
  

   vi 
  redan 
  kommit 
  ett 
  godt 
  stycke 
  förbi 
  Irkaipi 
  eller 
  Nordkap, 
  

   mötte 
  vi 
  så 
  tät 
  is, 
  att 
  någon 
  möjlighet 
  ej 
  förefans 
  att 
  tränga 
  

   vidare. 
  Det 
  blef 
  åter 
  nödigt 
  att 
  vända, 
  och 
  med 
  knapp 
  nöd 
  

   kunde 
  vi 
  bana 
  oss 
  en 
  väg 
  till 
  land 
  och 
  förtöja 
  fartyget 
  innan- 
  

   för 
  en 
  nära 
  uddens 
  nordligaste 
  utsprång 
  strandad 
  grundis. 
  

  

  Hafvet 
  är 
  här 
  ganska 
  djupt 
  intill 
  sjelfva 
  udden, 
  men 
  en 
  

   stark 
  storm 
  dref 
  isbitarne 
  i 
  granskapet 
  af 
  vår 
  förtöjningsplats 
  

   så 
  häftigt 
  af 
  och 
  an, 
  att 
  det 
  blef 
  nödvändigt 
  att 
  flytta 
  fartyget 
  

   längre 
  in 
  i 
  en 
  liten 
  öppen 
  bugt, 
  som 
  bildas 
  af 
  tvänne 
  mot 
  

   norr 
  utskjutande 
  bergsuddar. 
  Beklagligen 
  uppehöllos 
  vi 
  här 
  i 
  

   väntan 
  på 
  förändrade 
  isförhållanden 
  till 
  den 
  18 
  september. 
  

  

  På 
  kartorna 
  finnes 
  den 
  udde, 
  der 
  vi 
  nu 
  lågo 
  för 
  ankar, 
  

   vanligen 
  utmärkt 
  med 
  namnet 
  Nordkap, 
  ett 
  namn 
  vilseledande 
  

   genom 
  de 
  många 
  lika 
  benämnda 
  uddar, 
  som 
  finnas 
  i 
  de 
  flesta 
  

   länder. 
  Det 
  är 
  äfven 
  oriktigt, 
  emedan 
  udden 
  icke 
  bildar 
  det 
  

  

  