﻿VEG 
  A-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  43 
  

  

  lyckats 
  förmå 
  en 
  ren-tschuktsch, 
  som 
  tillfälligtvis 
  besökte 
  oss, 
  

   att 
  åtaga 
  sig 
  att 
  bringa 
  några 
  bref 
  till 
  Anadyrsk. 
  Jag 
  fruktar 
  

   dock 
  för, 
  att 
  dessa 
  komma 
  till 
  sin 
  bestämmelseort 
  kanske 
  först 
  

   efter 
  ett 
  års 
  förlopp. 
  Det 
  var 
  derför 
  särdeles 
  välkommet, 
  då 
  

   en 
  inföding 
  från 
  b} 
  r 
  n 
  Pidlin 
  på 
  östra 
  sidan 
  af 
  Koljutschin 
  bay 
  

   nyss 
  erbjöd 
  sig 
  att 
  skjutsa 
  ett 
  par 
  af 
  oss 
  till 
  Anadyrsk 
  eller 
  

   Nischni 
  Kolymsk. 
  Anbudet 
  antogs 
  genast. 
  Löjtnanterna 
  Nord- 
  

   qvist 
  och 
  Bove 
  hafva 
  begärt 
  att 
  få 
  företaga 
  den 
  vid 
  denna 
  tid 
  

   på 
  året 
  ingalunda 
  behagliga 
  färden. 
  De 
  afresa 
  i 
  morgon. 
  

  

  Denna 
  resa 
  har 
  kommit 
  så 
  plötsligt, 
  att 
  jag 
  nödgas 
  till 
  

   nästa 
  breflägenhet 
  uppskjuta 
  afslutandet 
  af 
  denna 
  berättelse, 
  

   som 
  ytterligare 
  skulle 
  omfatta 
  en 
  framställning 
  om 
  betydelsen 
  

   af 
  Vegas 
  färd 
  med 
  afseende 
  å 
  framtida 
  sjöfart 
  längs 
  Asiens 
  

   nordkust, 
  en 
  redogörelse 
  för 
  våra 
  vetenskapliga 
  arbeten, 
  vårt 
  

   vinterlif 
  på 
  Vega 
  m. 
  m. 
  Jag 
  vill 
  blott 
  ännu 
  en 
  gång 
  upprepa, 
  

   att 
  intet 
  skäl 
  finnes 
  för 
  våra 
  hemmavarande 
  att 
  oroa 
  sig, 
  att 
  

   vinterhamnen 
  är 
  Scäker, 
  helsotillståndet 
  utmärkt, 
  tillgången 
  på 
  

   mat, 
  bränsle, 
  vinterkläder 
  riklig, 
  fartyget 
  varmt, 
  beqvämt 
  och 
  

   väl 
  försedt. 
  Något 
  försök 
  att 
  »undsätta» 
  oss 
  bör 
  derför 
  icke 
  

   ifrågakomma. 
  

  

  Norra 
  delen 
  af 
  Berings 
  sund, 
  Vegas 
  vinterqvarter, 
  

   den 
  7 
  januari 
  1879. 
  

  

  Löjtnanterna 
  Boves 
  och 
  Nordqvists 
  resa 
  till 
  Nischni 
  

   Kolymsk 
  kunde 
  ej 
  blifva 
  utaf, 
  emedan 
  tschuktschen, 
  som 
  

   åtagit 
  sig 
  att 
  skjutsa 
  dem, 
  förklarade, 
  sedan 
  han 
  genom 
  före- 
  

   speglingar 
  om 
  resan 
  förvärfvat 
  sig 
  ett 
  godt 
  mål 
  och 
  ! 
  /a 
  flaska 
  

   »ram», 
  att 
  resan 
  under 
  den 
  mörka 
  årstiden 
  vore 
  outförbar. 
  

   »Både 
  han 
  och 
  hans 
  hundar 
  skulle 
  slita 
  för 
  mycket 
  ondt 
  af 
  

   kölden. 
  Först 
  nästa 
  vår 
  vore 
  han 
  villig 
  att 
  uppfylla 
  sitt 
  löfte» 
  

   o. 
  s. 
  v. 
  Alla 
  våra 
  lysande 
  förespeglingar 
  om 
  skatter 
  af 
  tobak, 
  

   knifvar, 
  nålar, 
  gevär, 
  krut, 
  bly, 
  »ram» 
  m. 
  m., 
  som 
  han 
  skulle 
  

   erhålla, 
  ifall 
  han 
  reste 
  genast, 
  kunde 
  nu 
  ej 
  skingra 
  hans 
  far- 
  

   hågor. 
  Försök 
  att 
  i 
  stället 
  förhyra 
  andra 
  hundspann 
  miss- 
  

   lyckades 
  äfven, 
  så 
  att 
  hela 
  färden 
  måste 
  öfvergifvas. 
  

  

  Löjtnant 
  Nordqvist, 
  som 
  med 
  synnerlig 
  ifver 
  vinnlagt 
  sig 
  

   om 
  att 
  studera 
  tschuktschernas 
  språk 
  och 
  lefnadsvanor, 
  och 
  

   för 
  ändamålet 
  gjort 
  flere 
  mindre 
  utflykter 
  i 
  hundspann 
  till 
  det 
  

   inre 
  af 
  landet, 
  har 
  deremot 
  lyckats 
  öfvertala 
  en 
  inföding 
  att 
  

  

  