﻿VEG 
  A-EXFED 
  I 
  T 
  10 
  X 
  EXS 
  VETENSKAPLIGA 
  AllBETEX. 
  51 
  

  

  Tschuktschernas 
  fullkomliga 
  obekantskap 
  med 
  pengar 
  och 
  

   den 
  ringa 
  tillgång 
  vi 
  hade 
  på 
  bytesmynt 
  i 
  deras 
  smak 
  nödgade 
  

   för 
  öfrigt 
  äfven 
  oss 
  att 
  hålla 
  åtminstone 
  en 
  del 
  af 
  våra 
  varor 
  

   i 
  högt 
  pris. 
  Polarländernas 
  vanliga 
  handelsvaror, 
  skinn 
  och 
  

   späck, 
  upphandlades 
  till 
  invånarnes 
  stora 
  förvåning 
  alldeles 
  

   icke 
  på 
  Vega, 
  Deremot 
  förvärfvades 
  genom 
  byte 
  en 
  fullstän- 
  

   dig 
  samling 
  af 
  vapen, 
  drägter 
  och 
  husgerådssaker. 
  Allt 
  dy- 
  

   likt 
  samlande 
  skedde 
  uteslutande 
  för 
  expeditionens 
  räkning, 
  

   och 
  öfverhufvud 
  var 
  samlande 
  af 
  naturhistoriska 
  och 
  etno- 
  

   grafiska 
  föremål 
  för 
  enskild 
  räkning 
  helt 
  och 
  hållet 
  förbjudet. 
  

  

  Då 
  tschuktscherna 
  började 
  få 
  smak 
  för 
  vår 
  mat, 
  släpade 
  

   de, 
  isynnerhet 
  under 
  den 
  tid, 
  då 
  deras 
  jagt 
  felslog, 
  dagligen 
  

   drifved, 
  kotor 
  och 
  andra 
  ben 
  af 
  hval 
  ombord. 
  De 
  utbytte 
  

   dessa 
  mot 
  bröd. 
  Härvid 
  betaltes 
  ett 
  lass 
  af 
  fem 
  vedpinnar, 
  

   som 
  hade 
  4 
  ä 
  5 
  tums 
  genomskärning 
  och 
  en 
  famns 
  längd, 
  

   vanligen 
  med 
  två 
  till 
  tre 
  skeppsskorpor, 
  cl. 
  v. 
  s. 
  med 
  vid 
  pass 
  

   250 
  gram 
  bröd, 
  en 
  hvalkota 
  med 
  två 
  eller 
  tre 
  dylika 
  skorpor, 
  

   o. 
  s. 
  v. 
  Småningom 
  fingo 
  dessutom 
  ett 
  par 
  unga 
  infödingar 
  

   den 
  vanan 
  att 
  dagligen 
  inställa 
  sig 
  ombord 
  för 
  verkställande, 
  

   i 
  all 
  maklighet 
  förstås, 
  af 
  en 
  art 
  drängtjenst. 
  Kocken 
  blef 
  

   deras 
  patron, 
  och 
  de 
  erhöllo 
  af 
  honom 
  i 
  ersättning 
  brorslotten 
  

   af 
  den 
  öfrigblifna 
  maten. 
  Dels 
  på 
  detta 
  sätt, 
  dels 
  som 
  gåfva 
  

   blef 
  under 
  vinterns 
  lopp 
  en 
  så 
  betydlig 
  mängd 
  mat 
  utdelad, 
  

   att 
  vi 
  ganska 
  väsentligt 
  bidrogo 
  till 
  lindrande 
  af 
  den 
  hun- 
  

   gersnöd, 
  som 
  under 
  midvintern 
  hotade 
  att 
  utbryta 
  bland 
  be- 
  

   folkningen. 
  Ingen 
  af 
  infödingarne 
  i 
  granskapet 
  af 
  Vegas 
  vinter- 
  

   station 
  var 
  kristen. 
  Ingen 
  af 
  dem 
  talade 
  något 
  europeiskt 
  

   språk, 
  om 
  ock 
  en 
  eller 
  annan 
  kunde 
  ett 
  par 
  ord 
  engelska 
  eller 
  

   kunde 
  säga 
  ett 
  helsningsord 
  på 
  ryska. 
  Detta 
  var 
  en 
  ledsam 
  

   omständighet, 
  som 
  förorsakade 
  oss 
  mycket 
  omak. 
  I 
  stället 
  

   började 
  löjtnant 
  Nordqvist 
  att 
  studera 
  deras 
  språk, 
  och 
  det 
  

   med 
  en 
  sådan 
  ifver 
  och 
  framgång, 
  att 
  han 
  om 
  ett 
  par 
  veckor 
  

   kunde 
  göra 
  sig 
  temligen 
  begriplig. 
  Såsom 
  en 
  frukt 
  af 
  dessa 
  

   studier 
  hoppas 
  jag, 
  att 
  löjtnant 
  Nordqvist 
  skall 
  kunna 
  efter 
  

   hemkomsten 
  offentliggöra 
  en 
  omfattande 
  ordlista 
  öfver 
  detta 
  

   föga 
  kända 
  språk 
  äfvensom 
  en 
  antydan 
  till 
  dess 
  grammati- 
  

   kaliska 
  bygnad. 
  

  

  Utfärder 
  och 
  isundersökningar. 
  

  

  Vid 
  fartygets 
  instängning 
  var 
  hafvet 
  närmast 
  kusten, 
  så- 
  

   som 
  redan 
  nämndes, 
  täckt 
  af 
  nybildad 
  is, 
  allt 
  för 
  tunn 
  att 
  

  

  