﻿( 
  j- 
  NORDENSKIÖLD. 
  RAPPORTER 
  TILL 
  OSCAR 
  DI0K80N. 
  

  

  jag 
  nämligen 
  ansett 
  för 
  nästan 
  gifvet, 
  att 
  brefsändningen 
  med 
  

   Menka 
  skulle 
  misslyckas, 
  och 
  jag 
  uppbjöd 
  derför 
  all 
  den 
  över- 
  

   talningsförmåga, 
  som 
  de 
  på 
  fartyget 
  hopade 
  skatterna 
  af 
  ge- 
  

   vär, 
  krut, 
  kulor, 
  mat, 
  granna 
  skjortor 
  och 
  till 
  och 
  med 
  brän- 
  

   vin 
  kunde 
  utöfva, 
  för 
  att 
  förmå 
  några 
  infödingar 
  att 
  skjutsa 
  

   löjtnanterna 
  Nordqvist 
  och 
  Bove 
  till 
  Markova 
  eller 
  Nischni 
  

   Kolymsk. 
  Underhandlingarne 
  tycktes 
  i 
  början 
  gå 
  ganska 
  bra,, 
  

   förskott 
  begärdes 
  och 
  lemnades, 
  men 
  när 
  resan 
  skulle 
  till- 
  

   trädas, 
  vägrade 
  tschuktscherna 
  alltid 
  under 
  en 
  eller 
  annan 
  

   förevändning, 
  än 
  var 
  det 
  för 
  kallt, 
  än 
  för 
  mörkt, 
  än 
  fans 
  ingen 
  

   mat 
  för 
  hundarne. 
  Dessa 
  underhandlingar 
  hade 
  således 
  ingen 
  

   annan 
  påföljd 
  än 
  att 
  göra 
  oss 
  bekanta 
  med 
  en 
  af 
  de 
  få 
  mindre 
  

   behagliga 
  sidor, 
  hvilka 
  vi 
  hittills 
  lärt 
  känna 
  af 
  tschuktschernas 
  

   sinnelag, 
  nämligen 
  dessa 
  eljest 
  förträffliga 
  vildars 
  fullkomliga 
  

   opålitlighet 
  vid 
  aftal 
  och 
  deras 
  fullt 
  Talleyrandska 
  uppfatt- 
  

   ning 
  af 
  talets 
  gåfva. 
  

  

  Dessa 
  underhandlingar 
  föranledde 
  ytterligare 
  löjtnant 
  Nord- 
  

   qvist 
  till 
  en 
  utfärd 
  i 
  hundslädar, 
  för 
  att 
  hålla 
  räfst 
  med 
  en 
  

   af 
  de 
  infödingar, 
  som 
  mottagit 
  förskott 
  för 
  att 
  skjutsa 
  honom 
  

   till 
  Markova, 
  men 
  ej 
  hållit 
  sitt 
  löfte. 
  Om 
  denna 
  färd 
  meddelar 
  

   Nordqvist 
  följande: 
  

  

  Löjtnant 
  Nordqvists 
  färd. 
  

  

  »Den 
  5 
  december 
  kl. 
  8 
  * 
  2 
  f- 
  ni. 
  begaf 
  jag 
  mig 
  med 
  hund- 
  

   släde 
  till 
  den 
  vid 
  Koljutschin-viken 
  liggande 
  byn 
  Pidlin, 
  för 
  

   att 
  höra 
  af 
  en 
  der 
  boende 
  tschuktsch, 
  Tscheptscho, 
  med 
  hvil- 
  

   ken 
  jag 
  gjort 
  aftal 
  om 
  en 
  resa 
  till 
  Anadyrsk, 
  huru 
  snart 
  han 
  

   kunde 
  fara. 
  Jag 
  skjutsades 
  af 
  tschuktschen 
  Auango, 
  hemma 
  

   från 
  byn 
  Irgunnuk, 
  som 
  är 
  belägen 
  öster 
  om 
  Pitlekaj. 
  Han 
  

   hade 
  en 
  liten 
  och 
  lätt, 
  med 
  medar 
  af 
  hvalbarder 
  försedd 
  slä- 
  

   de, 
  som 
  drogs 
  af 
  6 
  hundar, 
  af 
  hvilka 
  ledhunden 
  var 
  spänd 
  

   framför 
  de 
  andra 
  fem, 
  hvilka 
  voro 
  fastade 
  med 
  hvar 
  sin 
  drag- 
  

   rem 
  i 
  bredd 
  framför 
  släden. 
  Hundarne 
  voro 
  svaga 
  och 
  illa 
  

   skötta 
  och 
  sprungo 
  derför 
  så 
  långsamt, 
  att 
  jag 
  ej 
  kan 
  upp- 
  

   skatta 
  deras 
  hastighet 
  till 
  mer 
  än 
  2 
  ä 
  3 
  eng. 
  mil 
  i 
  timmen. 
  

   Såväl 
  dit- 
  som 
  återfärden 
  räckte 
  8 
  till 
  9 
  timmar 
  ; 
  således 
  torde 
  

   afståndet 
  mellan 
  Pitlekaj 
  och 
  Pidlin 
  vara 
  omkring 
  25 
  eng. 
  mil. 
  

  

  »Omkring 
  två 
  timmars 
  väg 
  vester 
  om 
  Jinretlen 
  har 
  kust- 
  

   sträckan 
  en 
  höjd 
  af 
  30 
  — 
  40 
  fot 
  öfver 
  hafvet 
  och 
  kallas 
  Petscha- 
  

   nin. 
  Här 
  mötte 
  vi 
  en 
  tschuktsch, 
  som 
  for 
  öster 
  ut 
  med 
  en 
  

   stor 
  släde 
  fullastad 
  med 
  renskinn, 
  för 
  att 
  idka 
  byteshandel. 
  

  

  