﻿64 
  NORDENSKIÖLD, 
  IlAPPOliTEl; 
  TILL 
  OSCAR 
  DICK80K. 
  

  

  hela 
  broskdelen 
  af 
  en 
  vargnos 
  och 
  en 
  platt 
  sten. 
  Min 
  värd 
  

   sade, 
  att 
  detta 
  buret 
  om 
  halsen 
  skulle 
  vara 
  ett 
  verksamt 
  me- 
  

   del 
  mot 
  sjukdomar. 
  Vargskallen, 
  hvilken 
  jag 
  redan 
  hade 
  fått, 
  

   tog 
  han 
  tillbaka, 
  emedan 
  hans 
  4 
  eller 
  5 
  år 
  gamle 
  son 
  skulle 
  

   behöfva 
  den 
  vid 
  val 
  af 
  hustru. 
  Hvilken 
  roll 
  den 
  dervid 
  spelade 
  

   fick 
  jag 
  dock 
  icke 
  veta. 
  

  

  »Medan 
  min 
  karl 
  spände 
  för 
  hundarne 
  för 
  hemfärden, 
  var 
  

   jag 
  i 
  tillfälle 
  att 
  se 
  några 
  mindre 
  flickor 
  dansa, 
  h 
  vilket 
  de 
  

   gjorde 
  på 
  samma 
  sätt, 
  som 
  jag 
  förut 
  sett 
  flickor 
  dansa 
  i 
  Pitle- 
  

   kaj 
  och 
  Jinretlen. 
  Två 
  flickor 
  ställa 
  sig 
  då 
  vanligtvis 
  antingen 
  

   midt 
  emot 
  eller 
  bredvid 
  hvarandra; 
  i 
  förra 
  fallet 
  lägga 
  de 
  ofta 
  

   händerna 
  på 
  hvarandras 
  skuldror, 
  vagga 
  turvis 
  åt 
  hvardera 
  

   sidan, 
  hoppa 
  emellanåt 
  jämnfota 
  fram 
  och 
  svänga 
  om, 
  hvartill 
  

   de 
  sjunga 
  eller 
  snarare 
  grymta 
  takten. 
  

  

  »Hemresan 
  anträddes 
  kl. 
  8 
  f. 
  m. 
  Derunder 
  sjöng 
  min 
  

   skjutskarl 
  tschuktschiska 
  sånger. 
  Dessa 
  äro 
  ofta 
  endast 
  efter- 
  

   härmningar 
  af 
  djurs 
  läten 
  eller 
  också 
  improvisationer 
  utan 
  

   någon 
  bestämd 
  meter 
  eller 
  rytm 
  och 
  ganska 
  litet 
  omvexling 
  i 
  

   toner; 
  endast 
  ett 
  par 
  gånger 
  tyckte 
  jag 
  mig 
  kunna 
  höra 
  en 
  

   bestämd 
  melodi. 
  På 
  aftonen 
  sade 
  min 
  skjutskarl 
  de 
  tschuk- 
  

   tschiska 
  namnen 
  på 
  flere 
  stjernor. 
  Kl. 
  5 
  1 
  4 
  e. 
  m. 
  kom 
  jag 
  fram 
  

   till 
  Vega.» 
  

  

  I 
  sammanhang 
  härmed 
  vill 
  jag 
  såsom 
  bidrag 
  till 
  skildringen 
  

   af 
  vårt 
  vinterlif 
  här 
  och 
  vår 
  beröring 
  med 
  infödingarne 
  ännu 
  

   anföra 
  följande 
  berättelser 
  om 
  några 
  andra 
  bland 
  de 
  inånga 
  

   mindre 
  utflykter, 
  som 
  af 
  oss 
  gjordes 
  under 
  vinterns 
  lopp. 
  

  

  Löjtnant 
  Brusewitz' 
  utfärd 
  den 
  17 
  februari 
  

  

  skildras 
  af 
  honom 
  sålunda: 
  

  

  »Den 
  17 
  februari 
  1879 
  gjorde 
  jag 
  med 
  tschuktschen 
  Notti 
  

   en 
  utflykt 
  till 
  Najtschkaj. 
  Vi 
  lemnade 
  fartyget 
  på 
  eftermiddagen 
  

   och 
  kommo 
  efter 
  ett 
  par 
  timmars 
  gång 
  till 
  Rirajtinop, 
  Nottis 
  

   hem, 
  der 
  jag 
  tillbragte 
  natten. 
  Vi 
  emottogos 
  af 
  Nottis 
  3 
  yngre 
  

   bröder 
  och 
  en 
  sjuk 
  syster, 
  hvilka 
  alla 
  bebodde 
  samma 
  tält. 
  

   Genast 
  efter 
  ankomsten 
  började 
  den 
  ene 
  brodern 
  att 
  göra 
  i 
  

   ordning 
  hundselar 
  och 
  släde 
  till 
  följande 
  dags 
  färd, 
  och 
  vi 
  

   öfriga 
  gingo 
  in 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  tältet, 
  der 
  den 
  sjuka 
  systern 
  låg, 
  

   oklädd 
  men 
  omsvept 
  med 
  renskinn. 
  Hon 
  skötte 
  2 
  stycken 
  

   tranlampor, 
  öfver 
  hvilka 
  hängde 
  2 
  kokkärl, 
  det 
  ena 
  en 
  f. 
  d. 
  

   preservburk 
  och 
  det 
  andra 
  närmast 
  likt 
  en 
  jernbleckspyts. 
  Så 
  

   snart 
  vi 
  inkommit, 
  aftog 
  Notti 
  sin 
  fotbeklädnad 
  och 
  mössa. 
  

  

  