﻿66 
  NORDENSKIÖLD, 
  R 
  ÅPPOR 
  TER 
  T 
  ILL 
  OSCAR 
  DICKSON. 
  

  

  någon. 
  En 
  räf 
  (röd) 
  sågs 
  springa 
  på 
  mycket 
  långt 
  håll. 
  Några 
  

   ripor 
  syntes 
  ej, 
  ej 
  heller 
  spår 
  efter 
  sådana. 
  — 
  Kl. 
  2 
  e. 
  m. 
  åter- 
  

   vände 
  jag 
  till 
  Irgnnnnk 
  och 
  fick 
  der 
  en 
  annan 
  släde 
  förspänd 
  

   med 
  10 
  hundar, 
  med 
  hvilka 
  jag 
  snart 
  åter 
  nådde 
  fartyget.» 
  

  

  Löjtnant 
  Palanders 
  utfärd 
  

  

  till 
  ett 
  ren-tschuktschlägerå 
  närheten 
  af 
  Taffelberget 
  SV 
  om 
  

   Pitlekaj 
  skildras 
  af 
  honom 
  sålunda: 
  

  

  »Den 
  17 
  mars 
  1879 
  gick 
  jag, 
  åtföljd 
  af 
  dr 
  Kjellman, 
  ut 
  

   med 
  en 
  släde 
  och 
  5 
  man, 
  hvaraf 
  en 
  inföding 
  såsom 
  vägvisare, 
  

   till 
  det 
  i 
  närheten 
  af 
  Taffelberget 
  liggande 
  ren-tschuktschlägret, 
  

   i 
  afsigt 
  att 
  der 
  söka 
  erhålla 
  färskt 
  renkött. 
  Expeditionen 
  väl- 
  

   utrustad 
  med 
  2 
  dagars 
  proviant, 
  tält, 
  madrasser 
  och 
  peskar. 
  

  

  »Ren-tschuktscherna 
  träffades 
  11 
  eng. 
  mil 
  från 
  fartyget. 
  På 
  

   en 
  höjd 
  funnos 
  här 
  tvänne 
  tält, 
  af 
  hvilka 
  det 
  ena 
  för 
  tillfället 
  

   var 
  obebodt. 
  Det 
  andra 
  beboddes 
  af 
  infödingen 
  Rotchitlen, 
  

   hans 
  unga 
  hustru 
  och 
  ett 
  annat 
  ungt 
  par, 
  hvilket 
  senare, 
  så 
  

   vidt 
  jag 
  förstod 
  rätt, 
  var 
  på 
  besök 
  och 
  egentligen 
  hade 
  sitt 
  

   hem 
  i 
  Irgunnuk. 
  

  

  »Tälten 
  voro 
  betydligt 
  mindre 
  än 
  de 
  vi 
  dagligen 
  se 
  vid 
  

   kusten. 
  Omkring 
  tälten 
  voro 
  en 
  mängd 
  slädar 
  uppstaplade 
  på 
  

   hvarandra. 
  Dessa 
  slädar 
  skilde 
  sig 
  från 
  de 
  vanliga 
  hundslädarne 
  

   derigenom, 
  att 
  de 
  voro 
  betydligt 
  större 
  och 
  bredare 
  i 
  gången. 
  

   Medarne 
  voro 
  klumpiga 
  och 
  tillyxade 
  af 
  groft 
  trä. 
  

  

  »Vår 
  framställning 
  att 
  få 
  tillbyta 
  oss 
  ren 
  afslogs 
  genast, 
  

   ehuru 
  vi 
  såsom 
  bytesartiklar 
  erbjödo 
  rom, 
  tobak, 
  bröd 
  och 
  till 
  

   och 
  med 
  ett 
  gevär. 
  Skälet 
  för 
  deras 
  vägran 
  uppgafs 
  vara, 
  att 
  

   renarne 
  denna 
  årstid 
  äro 
  för 
  magra 
  för 
  att 
  nedslagtas. 
  

  

  »På 
  en 
  några 
  tusen 
  fot 
  från 
  oss 
  liggande 
  höjd 
  sågo 
  vi 
  ett 
  

   femtiotal 
  renar 
  gå 
  och 
  beta. 
  

  

  »Qvinnornas 
  hufvudgöra 
  under 
  dagen 
  tyckes 
  vara 
  att 
  putsa 
  

   hvarandras 
  hår. 
  Den, 
  som 
  för 
  tillfället 
  tjenstgjorde 
  såsom 
  

   kammarjungfru, 
  plockade 
  med 
  fingrarne 
  ur 
  den 
  andras 
  hår 
  

   der 
  varande 
  parasiter, 
  hvaraf 
  fans 
  ett 
  ej 
  ringa 
  antal. 
  De 
  

   dödades 
  helt 
  behändigt 
  derigenom, 
  att 
  fingrarne 
  fördes 
  till 
  

   munnen, 
  hvarefter 
  de 
  knäcktes 
  mellan 
  tänderna. 
  

  

  »På 
  eftermiddagen 
  blefvo 
  Kjellman 
  och 
  jag 
  inbjudna 
  i 
  täl- 
  

   tet, 
  hvarest 
  vi 
  tillbragte 
  en 
  timme 
  i 
  deras 
  s 
  of 
  rum. 
  Vid 
  vårt 
  

   inträde 
  påtändes 
  lampan, 
  h 
  vilken 
  var 
  fyld 
  med 
  sältran; 
  såsom 
  

   veke 
  användes 
  Sphagnum. 
  Värdinnan 
  sökte 
  på 
  allt 
  sätt 
  göra 
  

   vårt 
  vistande 
  i 
  tältet 
  så 
  angenämt 
  som 
  möjligt, 
  hon 
  hoprullade 
  

  

  