﻿76 
  

  

  SOJiDESSKIOLD, 
  MAPPORTER 
  TILL 
  OSCAR 
  DICKSOX. 
  

  

  ständigt 
  fylda 
  med 
  vatten, 
  hvilket 
  i 
  så 
  fall, 
  då 
  det 
  åter 
  fryser, 
  

   får 
  tillräckligt 
  rum 
  att 
  utvidga 
  sig 
  utan 
  att 
  sönderspränga 
  sitt 
  

   hölje. 
  Men 
  stundom 
  fylles 
  åter 
  hålrummet 
  fullständigt 
  genom 
  

   sammantryckning 
  af 
  höljet 
  eller 
  genom 
  insippring 
  af 
  vatten 
  

   från 
  angränsande 
  hålrum. 
  I 
  så 
  fall 
  sönderspränges 
  isblocket 
  

   genom 
  vattnets 
  frysning, 
  då 
  isblocket 
  den 
  följande 
  vintern 
  åter 
  

   blir 
  utsatt 
  för 
  sträng 
  köld. 
  Alla 
  gamla 
  grundisar 
  visa 
  derför 
  

   en 
  så 
  stor 
  benägenhet 
  att 
  frysa 
  sönder, 
  att 
  detta 
  här 
  påpekade 
  

   förhållande 
  utan 
  tvifvel 
  utöfvar 
  ett 
  mycket 
  stort 
  inftytande 
  på 
  

   isförhållandena 
  i 
  polartrakterna. 
  Under 
  vår 
  öfvervintring 
  sågo 
  

   vi 
  det 
  ena 
  efter 
  det 
  andra 
  af 
  de 
  stora 
  isblock, 
  som 
  pmgåfvo 
  

   fartyget, 
  remna 
  sönder, 
  och 
  råkor 
  uppstodo 
  så 
  obehindradt 
  tvärs 
  

   öfver 
  isblock, 
  som 
  strandat 
  på 
  fem 
  famnars 
  vatten, 
  att 
  jag 
  

   håller 
  för 
  högst 
  sannolikt, 
  att 
  första 
  anledningen 
  till 
  dylika 
  

   råkors 
  uppkomst 
  vore 
  att 
  söka 
  i 
  den 
  skenbart 
  så 
  hållfasta 
  is- 
  

   klippans 
  inre. 
  

  

  Ebb 
  och 
  flod. 
  Förändringar 
  i 
  hafvets 
  höjd 
  beroende 
  

   på 
  vulkaniska 
  krafter. 
  

  

  Löjtnant 
  Palander 
  har 
  anordnat 
  en 
  enkel 
  inrättning, 
  me- 
  

   delst 
  hvilken 
  man 
  under 
  vinterns 
  lopp 
  från 
  fartyget 
  med 
  stor 
  

   noggranhet 
  kunde 
  bestämma 
  de 
  vexlingar, 
  som 
  ägde 
  rum 
  i 
  

   vattenhöjden. 
  Tillsammans 
  bilda 
  dessa 
  iakttagelser 
  en 
  full- 
  

   ständig 
  och 
  oafbruten 
  följd 
  af 
  tidvattensmätningar 
  verkstälda 
  

   hvarje 
  timme 
  under 
  sex 
  månader, 
  och 
  de 
  böra, 
  behörigen 
  be- 
  

   räknade 
  och 
  jämförda 
  med 
  engelsmännens 
  och 
  amerikanarnes 
  

   mätningar 
  af 
  tidvattnet 
  i 
  Polaramerika, 
  danskarnes 
  vid 
  Grön- 
  

   lands 
  vest- 
  och 
  tyskarnes 
  vid 
  dess 
  ostkust, 
  österrikarnes 
  vid 
  

   Frans 
  Josefs 
  land, 
  ryssarnes 
  vid 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  våra 
  egna 
  

   vid 
  Mosselbay, 
  lemna 
  värderika 
  upplysningar 
  rörande 
  fördel- 
  

   ningen 
  mellan 
  land 
  och 
  haf 
  i 
  polarbassinen 
  — 
  en, 
  såsom 
  be- 
  

   kant, 
  mycket 
  omtvistad 
  fråga, 
  I 
  afseende 
  härpå 
  kan 
  jag 
  här 
  

   blott 
  nämna, 
  att 
  den 
  största 
  vexlingen 
  mellan 
  ebb 
  och 
  flod 
  

   vid 
  Vegas 
  vinterläger 
  endast 
  uppgick 
  till 
  18 
  c. 
  m., 
  något 
  som 
  

   skulle 
  antyda, 
  att 
  det 
  norr 
  om 
  Berings 
  sund 
  belägna 
  hafvet 
  

   bildar 
  en 
  föga 
  omfångsrik 
  hafsbassin, 
  hvilken 
  endast 
  genom 
  

   sund 
  sammanhänger 
  med 
  verldshafven. 
  

  

  Vida 
  större 
  voro 
  de 
  vexlingar 
  i 
  vattenhöjden, 
  som 
  vindarne 
  

   åstadkommo. 
  Dessa 
  hafva 
  uppgått 
  till 
  nära 
  2 
  meter. 
  Vi 
  fingo 
  

   dessutom 
  en 
  egendomlig 
  bekräftelse 
  derpå, 
  att 
  ännu 
  större 
  

   oregelbunden 
  förändring 
  i 
  läget 
  mellan 
  landet 
  och 
  hafsytan 
  

  

  