﻿VEGA 
  EXPEDITIONENS 
  VE 
  TENS 
  KA 
  TI, 
  IG 
  A 
  AI! 
  BETEN. 
  87 
  

  

  de 
  lågländare 
  delarne 
  af 
  landet 
  voro 
  nu 
  spärrade 
  af 
  djupa 
  

   snöbäckar 
  och 
  snövattensamlingar 
  i 
  dälderna. 
  Den 
  25 
  juni 
  

   voro 
  sötvattenlagunerna 
  vid 
  kusten 
  ännu 
  för 
  det 
  mesta 
  botten- 
  

   frusna, 
  medan 
  islossning 
  höll 
  på 
  att 
  försiggå 
  i 
  utloppselfven 
  

   och 
  så 
  mycket 
  vatten 
  hade 
  samlat 
  sig 
  på 
  lagunisen 
  längs 
  

   stränderna, 
  att 
  man 
  kunde 
  ro 
  fram 
  der 
  med 
  en 
  grundgående 
  

   båt, 
  Den 
  IG 
  juli 
  var 
  hafsisen 
  redan 
  full 
  af 
  hål, 
  ehuru 
  fort- 
  

   farande 
  så 
  stark, 
  att 
  man 
  kunde 
  gå 
  på 
  den 
  mellan 
  fartyget 
  

   och 
  land. 
  Den 
  17 
  hade 
  årsisen 
  (ej 
  grundisarne) 
  närmast 
  land 
  

   lossnat, 
  Närmast 
  fartyget 
  var 
  deremot 
  äfven 
  årsisen 
  så 
  stark, 
  

   att 
  minst 
  14 
  dagar 
  tycktes 
  böra 
  åtgå, 
  innan 
  den 
  kunde 
  lossna. 
  

   Jag 
  var 
  så 
  säker 
  härom, 
  att 
  jag 
  beredde 
  mig 
  att 
  för 
  flere 
  dagar 
  

   lemna 
  Vega, 
  för 
  att 
  med 
  ångslupen 
  företaga 
  en 
  utfärd 
  i 
  den 
  

   öppna 
  vattenrännan 
  längs 
  stranden 
  till 
  några 
  närmare 
  Berings 
  

   sund 
  belägna 
  tältplatser, 
  vid 
  hvilka 
  amerikanska 
  fartyg, 
  enligt 
  

   infödingarnes 
  utsago, 
  nyligen 
  ankrat. 
  Denna 
  utfärd 
  hindrades 
  

   helt 
  oförmodadt 
  och 
  på 
  ett 
  synnerligen 
  glädjande 
  sätt, 
  der- 
  

   igenom 
  att 
  isen 
  närmast 
  fartyget 
  kom 
  i 
  rörelse 
  den 
  18 
  juli 
  

   11. 
  1,30 
  e. 
  ni. 
  Tvänne 
  timmar 
  derefter 
  hade 
  löjtnant 
  Palander 
  

   ångan 
  uppe. 
  Samma 
  dag 
  kl. 
  3,45 
  e. 
  m. 
  anträdde 
  Vega, 
  full- 
  

   komligt 
  oskadd 
  af 
  vinterkölden 
  och 
  utan 
  hinder 
  af 
  is, 
  sin 
  färd 
  

   vidare 
  från 
  det 
  ställe, 
  der 
  vi 
  nu 
  hållits 
  fängslade 
  294 
  dagar 
  

   eller 
  nära 
  tio 
  månader. 
  

  

  Vetenskapliga 
  iakttagelser 
  och 
  rön. 
  

  

  Att 
  islossningen 
  inträffade 
  sa 
  sent 
  har 
  varit 
  ytterst 
  tåla- 
  

   mod 
  spröfvande, 
  men 
  det 
  härpå 
  beroende 
  ofrivilliga 
  dröjsmålet 
  

   vid 
  Tschuktsch-halföns 
  nordkust 
  under 
  en 
  tid, 
  då 
  marken 
  

   för 
  det 
  mesta 
  var 
  snöfri, 
  har 
  lemnat 
  oss 
  tillfälle 
  att 
  vida 
  full- 
  

   ständigare 
  än 
  eljest 
  varit 
  möjligt 
  utreda 
  dess 
  naturförhållan- 
  

   den. 
  Det 
  gälde 
  i 
  detta 
  fall 
  ej 
  allenast 
  att 
  för 
  ett 
  förut 
  okändt 
  

   land 
  fastställa 
  förekomsten 
  af 
  ett 
  större 
  eller 
  mindre 
  antal 
  

   djur 
  och 
  växtformer, 
  eller 
  att 
  utreda 
  grunddragen 
  till 
  dess 
  

   geologiska 
  byggnad. 
  Äktenskapliga 
  frågor 
  af 
  vida 
  djupare 
  

   gående 
  betydelse 
  framställa 
  sig 
  här 
  för 
  forskaren. 
  

  

  Man 
  har 
  vid 
  Berings 
  sund, 
  på 
  asiatiska 
  sidan, 
  den 
  åter- 
  

   vägsgränd, 
  der 
  en 
  mängd 
  af 
  gamla 
  verldens 
  djur 
  och 
  växter 
  

   med 
  benägenhet 
  till 
  nordostlig 
  utbredning 
  stannat. 
  På 
  ame- 
  

   rikanska 
  sidan 
  har 
  man 
  en 
  likadan 
  slutpunkt 
  för 
  många 
  af 
  

   nya 
  verldens 
  djur 
  och 
  växtformer 
  med 
  benägenhet 
  att 
  ut- 
  

   breda 
  sig 
  - 
  åt 
  nordvest. 
  Här 
  finnes 
  den 
  endast 
  af 
  ett 
  smalt 
  

  

  