﻿SOUDESSKIÖLD, 
  RAPPORTER 
  TILL 
  08GAR 
  DICKSOS. 
  

  

  sund 
  af 
  brutna 
  brygga, 
  på 
  h 
  vilken 
  djur 
  och 
  växter 
  och 
  för- 
  

   modligen 
  äfven 
  menniskan 
  från 
  den 
  ena 
  verldshalfvan 
  in- 
  

   vandrat 
  till 
  den 
  andra, 
  och 
  slutligen 
  bildar 
  det 
  smala 
  Berings 
  

   sundet 
  den 
  enda 
  omedelbara 
  föreningslänken 
  mellan 
  tvänne 
  

   verldshaf. 
  

  

  Det 
  är 
  dessa 
  förhållanden, 
  som 
  förläna 
  en 
  alldeles 
  särskild 
  

   vigt 
  åt 
  etnografens, 
  geologens, 
  zoologens, 
  botanistens 
  och 
  hy- 
  

   drografens 
  arbeten 
  i 
  dessa 
  trakter. 
  Äro 
  länderna 
  kring 
  Berings 
  

   sund 
  lemningar 
  af 
  en 
  gammal, 
  af 
  intet 
  sund 
  afbruten 
  brygga 
  

   mellan 
  gamla 
  och 
  nya 
  verlden, 
  eller 
  äro 
  de 
  början 
  till 
  en 
  full- 
  

   ständig 
  förening? 
  Är 
  Sibiriens 
  Ishaf 
  ett 
  gammalt 
  inhaf, 
  som 
  

   först 
  nyligen 
  fått 
  den 
  egentliga 
  saltsjöns 
  prägel, 
  eller 
  en 
  för 
  

   detta 
  vik 
  af 
  Stilla 
  oceanen, 
  som 
  nu 
  håller 
  på 
  att 
  afstängas 
  och 
  

   förvandlas 
  till 
  inhaf? 
  I 
  hvilken 
  mån 
  åtskiljer 
  det 
  smala, 
  af 
  

   2:ne 
  öar 
  afbrutna 
  sundet 
  mellan 
  Asien 
  och 
  Amerika 
  2:ne 
  olika 
  

   växt- 
  och 
  djurområden? 
  I 
  h 
  vilkendera 
  verldshalfvan 
  har 
  bild- 
  

   ningsmedelpunkten 
  legat 
  för 
  olika 
  djur 
  och 
  växtgrupper? 
  

   Hvilka 
  af 
  dessa 
  hafva 
  från 
  gamla 
  verlden 
  invandrat 
  till 
  den 
  

   nya, 
  eller 
  tvärtom? 
  

  

  Önskan 
  att 
  insamla 
  bidrag 
  till 
  lösningen 
  af 
  dessa 
  och 
  

   andra 
  likartade 
  för 
  vårt 
  jordklots 
  historia 
  vigtiga 
  frågor 
  har 
  

   ej 
  allenast 
  tröstat 
  oss 
  öfver 
  missödet 
  att 
  längre, 
  än 
  vi 
  väntat, 
  

   blifva 
  af 
  is 
  uppehållna 
  i 
  vår 
  ödsliga 
  vinterhamn, 
  den 
  har 
  äfven 
  

   förmått 
  mig 
  att, 
  då 
  vi 
  ändtligen 
  kommit 
  loss, 
  ej 
  genast 
  ställa 
  

   kursen 
  på 
  Japan, 
  utan 
  att 
  först 
  offra 
  åtminstone 
  några 
  veckor 
  

   på 
  en 
  fortsättning 
  af 
  arbetena 
  under 
  hösten 
  1878 
  och 
  våren 
  

   1879, 
  d. 
  v. 
  s. 
  på 
  undersökningar 
  af 
  hafvet 
  mellan 
  Berings 
  sund 
  

   och 
  Aleutiska 
  öarne. 
  

  

  Det 
  gälde 
  naturligtvis 
  i 
  första 
  hand 
  att 
  så 
  noggrant 
  som 
  

   möjligt 
  undersöka 
  den 
  kuststräcka, 
  vid 
  hvilken 
  vi 
  öfvervintrat. 
  

   Så 
  ödslig 
  och 
  ofruktbar 
  den 
  än 
  var, 
  lemnade 
  den 
  dock 
  åt 
  ex- 
  

   peditionens 
  forskare 
  tillfälle 
  till 
  en 
  mängd 
  för 
  lösningen 
  af 
  

   ofvan 
  angifna 
  frågor 
  lärorika 
  undersökningar, 
  af 
  hvilka 
  de 
  

   flesta 
  dock 
  först 
  efter 
  expeditionens 
  hemkomst, 
  sedan 
  sam- 
  

   lingarne 
  blifvit 
  behörigen 
  granskade, 
  kunna 
  slutföras. 
  Redan 
  

   nu 
  kan 
  jag 
  i 
  afseende 
  på 
  en 
  del 
  af 
  de 
  botaniska 
  arbetena 
  hän- 
  

   visa 
  till 
  bilagda 
  för 
  Vetenskapsakademiens 
  skrifter 
  afsedda 
  

   uppsatser 
  af 
  dr 
  Kjellman; 
  »Om 
  det 
  Sibiriska 
  Ishafvets 
  algvegeta- 
  

   tion» 
  och 
  »Om 
  växtligheten 
  på 
  Sibiriens 
  nordkust», 
  samt 
  af 
  dr 
  

   Almqvist: 
  »Lichenologiska 
  iakttagelser 
  på 
  Sibiriens 
  nordkust». 
  Nå- 
  

   gon 
  bryolog 
  medföljde 
  ej 
  expeditionen, 
  och 
  våra 
  samlingar 
  på 
  

   det 
  området 
  äro 
  derför 
  ytterst 
  ofullständiga, 
  hvilket 
  så 
  till 
  vida 
  

   är 
  att 
  beklaga, 
  som 
  denna 
  växtgrupp 
  är 
  ganska 
  frodigt 
  ut- 
  

  

  