﻿100 
  KOBDEKSK1ÖLD, 
  RAPPORTER 
  TILL 
  OSCAR 
  DIOKSON. 
  

  

  qvarbo 
  på 
  den 
  asiatiska 
  sidan 
  om 
  Berings 
  sund 
  och 
  vid 
  Ana- 
  

   dyrs 
  mynning. 
  Medan 
  vi 
  i 
  tät 
  dimma 
  försigtigt 
  ångade 
  fram 
  

   i 
  granskapet 
  af 
  Ostkap, 
  rodde 
  20 
  till 
  30 
  infödingar 
  i 
  en 
  stor 
  

   skinnbåt 
  till 
  fartyget. 
  Vi 
  mottogo 
  dem 
  med 
  nöje, 
  ifriga 
  att 
  

   få 
  göra 
  bekantskap 
  med 
  en 
  för 
  oss 
  ny 
  folkstam. 
  Men 
  då 
  de 
  

   klättrat 
  öfver 
  relingen 
  funno 
  vi, 
  att 
  de 
  utgjorde 
  rena 
  tschuk- 
  

   tscher, 
  af 
  hvilka 
  många 
  voro 
  gamla 
  bekanta, 
  som 
  förut 
  under 
  

   vintern 
  gästat 
  på 
  Vega. 
  »Ankali», 
  sade 
  de, 
  träffas 
  först 
  längre 
  

   bort 
  mot 
  S:t 
  Lawrence 
  bay. 
  Dagen 
  derpå 
  ankrade 
  vi 
  vid 
  dess 
  

   mynning, 
  fingo 
  som 
  vanligt 
  besök 
  af 
  infödingarne 
  och 
  besökte 
  

   deras 
  tält 
  i 
  land. 
  De 
  talade 
  fortfarande 
  tschuktschiska 
  med 
  

   en 
  ringa 
  inblandning 
  af 
  främmande 
  ord, 
  bodde 
  i 
  tält 
  af 
  ett 
  

   från 
  tschuktschernas 
  något 
  afvikande 
  bygnadssätt 
  och 
  tycktes 
  

   hafva 
  en 
  något 
  afvikande 
  ansigtsprägel. 
  Sjelfva 
  ville 
  de 
  ej 
  

   medgifva 
  någon 
  nationel 
  olikhet 
  mellan 
  sig 
  och 
  den 
  forna 
  

   krigar- 
  och 
  herskarstammen 
  på 
  nordkusten, 
  men 
  straxt 
  söder 
  

   ut 
  skulle 
  det 
  folk 
  finnas, 
  som 
  vi 
  frågade 
  efter. 
  Några 
  dagar 
  

   derpå 
  ankrade 
  vi 
  vid 
  Konyam 
  bay 
  (Lat. 
  64° 
  49' 
  n. 
  — 
  Longit. 
  

   172° 
  58' 
  vest 
  från 
  Greenwich). 
  Vi 
  träffade 
  äfven 
  der 
  endast 
  

   verkliga 
  tschuktscher, 
  d. 
  v. 
  s. 
  renägande 
  tschuktscher. 
  I 
  fall 
  

   eskimåer 
  fordom 
  verkligen 
  bott 
  ej 
  allenast 
  vid 
  Anadyrs 
  myn- 
  

   ning, 
  utan 
  äfven 
  vid 
  Ostkap, 
  så 
  tyckes 
  det 
  som 
  om 
  deras 
  na- 
  

   tionalitet 
  på 
  senare 
  tider 
  i 
  sistnämnda 
  trakt 
  helt 
  och 
  hållet 
  

   skulle 
  hafva 
  sammansmält 
  med 
  tschuktschernas. 
  Någon 
  våld- 
  

   sam 
  fördrifning 
  har 
  under 
  de 
  senare 
  femtio 
  åren 
  helt 
  säkert 
  

   icke 
  förekommit. 
  Anmärkas 
  bör 
  dessutom, 
  att 
  det 
  namn 
  

   Wrangel 
  erhöll 
  på 
  den 
  gamla 
  af 
  tschuktscher 
  förjagade 
  kust- 
  

   befolkningen 
  »onJcilon» 
  påtagligen 
  är 
  nära 
  beslägtadt 
  med 
  det 
  

   namn 
  »anJcali», 
  med 
  h 
  vilket 
  ren-tschuktscher 
  för 
  det 
  närvaran- 
  

   de 
  beteckna 
  kust-tschuktschen. 
  

  

  Hithörande 
  frågor 
  hafva 
  så 
  till 
  vida 
  en 
  icke 
  ringa 
  etno- 
  

   grafisk 
  betydelse 
  som 
  läran 
  om 
  eskimåernas 
  invandring 
  från 
  

   Asien 
  till 
  Amerika 
  öfver 
  Berings 
  sund 
  eller 
  Wrangels 
  land 
  i 
  

   ganska 
  väsentlig 
  mån 
  beror 
  på 
  antagandet, 
  att 
  Asiens 
  nord- 
  

   ostkust 
  fordom 
  skulle 
  hafva 
  varit 
  bebodd 
  af 
  eskimåer. 
  Till 
  

   undvikande 
  af 
  missförstånd 
  vill 
  jag 
  ännu 
  nämna, 
  att, 
  enligt 
  

   trovärdiga 
  ryska 
  författares 
  uppgift, 
  verkliga 
  eskimåstammar 
  

   fortfarande 
  bo 
  vid 
  Anadyrs 
  mynning 
  och 
  kanske 
  vid 
  Tschu- 
  

   kotskoi 
  Nos 
  och 
  att 
  de 
  engelska 
  författare, 
  som 
  hänföra 
  eskimåer 
  

   och 
  tschuktscher 
  till 
  samma 
  folkstam, 
  begå 
  ett 
  fullständigt 
  

   misstag. 
  Löjtnant 
  Nordqvist 
  har 
  med 
  stor 
  ihärdighet 
  insam- 
  

   lat 
  en 
  tschuktschisk 
  ordlista 
  af 
  omkring 
  1,000 
  ord, 
  jämte 
  ett 
  

   för 
  munartens 
  igenkännande 
  tillfyllestgörande 
  prof 
  på 
  det 
  

  

  