﻿VEGA-EXPEDITIOKENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETES. 
  101 
  

  

  språk, 
  som 
  talas 
  af 
  infödingarne 
  på 
  amerikanska 
  sidan. 
  En 
  

   närmare 
  granskning 
  af 
  dessa 
  ordsamlingar 
  bevisar, 
  att 
  invå- 
  

   narne 
  på 
  amerikanska 
  sidan 
  äro 
  rena 
  eskimåer, 
  med 
  hvilka 
  

   man 
  t. 
  ex. 
  under 
  byteshandel 
  kunde 
  göra 
  sig 
  hjelpligt 
  för- 
  

   stådd 
  medelst 
  den 
  i 
  Arctic 
  Geography 
  and 
  Ethnölogy, 
  London 
  

   1875, 
  offentliggjorda 
  eskimåordlistan, 
  men 
  att 
  tschuktscherna 
  

   tala 
  ett 
  alldeles 
  annat 
  språk, 
  mindre 
  främmande 
  för 
  vårt 
  öra 
  

   och 
  våra 
  begrepp 
  om 
  hufvuddragen 
  i 
  ett 
  språks 
  bygnad 
  än 
  

   eskimåernas. 
  Det 
  skulle 
  till 
  och 
  med 
  ej 
  förvåna 
  mig, 
  om 
  

   språkforskarn 
  vid 
  granskning 
  af 
  den 
  hemförda 
  ordlistan 
  skulle 
  

   finna, 
  att 
  tschuktschiskan 
  är 
  mer 
  beslägtad 
  med 
  något 
  af 
  de 
  

   iranska 
  folkens 
  språk 
  än 
  med 
  de 
  munarter, 
  som 
  talas 
  af 
  Asi- 
  

   ens 
  och 
  Amerikas 
  öfriga 
  polarfolk. 
  Ett 
  synnerligen 
  märkvär- 
  

   digt 
  bevis 
  på 
  de 
  likartade 
  lefnadsvanor, 
  som 
  likartadt 
  klimat 
  

   och 
  likartad 
  kamp 
  för 
  tillvaron 
  påtvinga 
  helt 
  olika 
  folkslag, 
  

   och 
  på 
  omöjligheten 
  att 
  af 
  redskapens 
  beskaffenhet 
  sluta 
  till 
  

   en 
  folkstams 
  slägtförhållanden 
  är 
  den 
  fullkomliga 
  öfverens- 
  

   stämmelsen 
  mellan 
  tschuktschernas 
  ech 
  eskimåernas 
  husge- 
  

   rådssaker. 
  Man 
  kan 
  tryggt 
  påstå, 
  att 
  dessa 
  båda 
  grannfolk 
  

   hafva 
  ett 
  större 
  antal 
  fullt 
  likartade 
  redskap 
  i 
  sina 
  tält 
  än 
  

   gemensamma 
  ord 
  i 
  sina 
  språk. 
  

  

  Det 
  var 
  min 
  afsigt 
  att 
  gå 
  så 
  långt 
  in 
  som 
  möjligt 
  i 
  S:t 
  

   Lawrence 
  bay, 
  för 
  att 
  lemna 
  våra 
  naturforskare 
  tillfälle 
  att 
  

   afsluta 
  de 
  studier 
  öfver 
  Tschuktsch-halföns 
  naturförhållan- 
  

   den, 
  som 
  de 
  under 
  hösten 
  1878 
  och 
  våren 
  1879 
  påbegynt. 
  Men 
  

   vid 
  ankomsten 
  till 
  bugten 
  funno 
  vi 
  denna 
  ännu 
  så 
  isfyld, 
  att 
  

   Vega 
  nödgades 
  ankra 
  vid 
  den 
  straxt 
  norr 
  om 
  fjordens 
  myn- 
  

   ning 
  belägna 
  byn 
  Nunamo. 
  Vidsträckta, 
  om 
  ock 
  ganska 
  tunna 
  

   och 
  genomfrätta 
  isfält 
  drefvo 
  här 
  i 
  så 
  stora 
  massor 
  förbi 
  far- 
  

   tyget, 
  att 
  det 
  ej 
  var 
  rådligt 
  att 
  dröja 
  längre 
  vid 
  detta 
  ställe 
  

   än 
  som 
  oundgängligen 
  var 
  nödvändigt. 
  Vi 
  uppehöllo 
  oss 
  der- 
  

   för 
  härstädes 
  endast 
  till 
  den 
  21 
  juli 
  e. 
  m. 
  

  

  Tältbyn 
  Nunamo 
  ligger 
  ej, 
  såsom 
  de 
  tschuktsch-byar 
  vi 
  

   förut 
  sett, 
  lågt 
  ned 
  vid 
  sjelfva 
  hafsstranden, 
  utan 
  temligen 
  

   högt 
  upp 
  på 
  en 
  udde 
  mellan 
  hafvet 
  och 
  en 
  elf, 
  som 
  utmynnar 
  

   på 
  detta 
  ställe 
  och 
  vid 
  snösmältningstiden 
  är 
  vattenrik. 
  Straxt 
  

   innanför 
  strandafsatsen 
  vidtog 
  ett 
  temligen 
  högt 
  berg, 
  hvars 
  

   sidor 
  voro 
  upptagna 
  af 
  ofantliga 
  stenrammel, 
  i 
  hvilka 
  talrika 
  

   murmeldjur 
  och 
  pipharar 
  x 
  hade 
  sitt 
  tillhåll. 
  Berget 
  skildes 
  

   från 
  hafvet 
  genom 
  en 
  smal, 
  50 
  till 
  100 
  fot 
  hög 
  strandafsats, 
  

  

  1 
  Lagomys 
  alpinus, 
  en 
  i 
  viss 
  mån 
  med 
  haren 
  beslägtad 
  gnagare 
  af 
  en 
  

   större 
  råttas 
  storlek, 
  märkvärdig 
  för 
  den 
  omsorg, 
  med 
  hvilken 
  han 
  om 
  som- 
  

   marn 
  hopar 
  förråd 
  för 
  vintern. 
  

  

  