﻿102 
  NORDENSKIÖLD, 
  RAPPORTER 
  TILL 
  OSCAR 
  DICKSON. 
  

  

  på 
  hvilken 
  ett 
  tiotal 
  tält 
  voro 
  uppförda 
  och 
  hvilken 
  för 
  till- 
  

   fället 
  prålade 
  med 
  en 
  utomordentlig 
  blomsterprakt. 
  

  

  Inom 
  några 
  timmar 
  insamlade 
  dr 
  Kjellman 
  här 
  på 
  en 
  areal 
  

   af 
  några 
  få 
  tunnland 
  ett 
  hundra 
  arter 
  blomväxter, 
  deribland 
  

   en 
  mängd 
  former, 
  som 
  han 
  förut 
  ej 
  mött 
  på 
  Tschuktsch- 
  

   halfön. 
  

  

  Vid 
  bergssidorna 
  funnos 
  dock 
  ännu 
  vidsträckta 
  snödrifvor, 
  

   och 
  från 
  bergshöjderna 
  kunde 
  man 
  se, 
  att 
  betydliga 
  ismassor 
  

   fortfarande 
  drefvo 
  af 
  och 
  an 
  på 
  den 
  asiatiska 
  sidan 
  om 
  Be- 
  

   rings 
  sund. 
  Dr 
  Stuxberg 
  besteg 
  toppen 
  af 
  ett 
  bland 
  de 
  när- 
  

   liggande 
  bergen. 
  Härvid 
  träffade 
  han 
  liket 
  efter 
  en 
  inföding 
  

   utlagdt 
  på 
  en 
  sten-grafläggning 
  af 
  vanlig 
  tschuktschisk 
  form. 
  

   Bredvid 
  den 
  döde 
  lågo 
  ett 
  sönderbrutet 
  knallhattsgevär, 
  spjut, 
  

   pilar, 
  elddon, 
  pipa, 
  snöskärm, 
  issil 
  (redskap 
  att 
  vid 
  upphugg- 
  

   ning 
  af 
  vakar 
  borttaga 
  issörjan) 
  och 
  åtskilligt 
  annat, 
  som 
  an- 
  

   setts 
  behöfligt 
  för 
  den 
  aflidne 
  i 
  en 
  bättre 
  verld. 
  Liket 
  hade 
  

   legat 
  på 
  stället 
  minst 
  sedan 
  sistlidne 
  sommar, 
  men 
  pipan 
  ut- 
  

   gjorde 
  tydligen 
  en 
  af 
  de 
  otaliga 
  holländska 
  lerpipor, 
  som 
  om 
  

   bord 
  på 
  Vega 
  utdelats 
  till 
  infödingarne. 
  Denna 
  måtte 
  derför 
  

   hafva 
  blifvit 
  nedlagd 
  långt 
  efter 
  den 
  egentliga 
  begrafningen. 
  

   Äfven 
  vid 
  nere 
  andra 
  tillfällen 
  har 
  dr 
  Stuxberg 
  under 
  sina 
  

   ströftåg 
  längs 
  kusten 
  haft 
  turen 
  att 
  träffa 
  grafställen 
  efter 
  in- 
  

   födingar. 
  Han 
  har 
  sammanfört 
  sina 
  iakttagelser 
  i 
  en 
  uppsats 
  

   »Om 
  grafställen 
  hos 
  tsehuktsck&r 
  och 
  eskimåer», 
  som 
  jag 
  framdeles 
  

   skall 
  öfversända 
  och 
  som 
  kanske 
  kan 
  intagas 
  i 
  antropologi 
  skt- 
  

   geografiska 
  sällskapets 
  förhandlingar. 
  

  

  Såsom 
  jag 
  förut 
  omnämnt, 
  hade 
  tälten 
  i 
  Nunamo 
  vid 
  S:t 
  

   Lawrence 
  bay 
  ett 
  från 
  tschuktschtälten 
  något 
  afvikande 
  byg- 
  

   nadssätt. 
  Stommen 
  i 
  samtliga 
  tält, 
  jag 
  såg 
  på 
  nordkusten, 
  

   utgjordes 
  nämligen 
  af 
  ett 
  konstigt 
  hopfogadt 
  och 
  med 
  tyngder 
  

   af 
  sten 
  och 
  sandsäckar 
  stöttadt 
  ribbverk 
  af 
  trä. 
  Vid 
  S:t 
  La- 
  

   wrence 
  bay 
  bestod 
  tältskelettet 
  deremot 
  till 
  hufvudsaklig 
  del 
  

   af 
  hvalben. 
  Tältduken 
  af 
  sälskinn 
  var 
  t. 
  ex. 
  vid 
  foten 
  utspänd 
  

   öfver 
  hvalrefben 
  och 
  hvalunderkäkar, 
  hvilka 
  voro 
  inslagna 
  i 
  

   marken 
  som 
  pålar; 
  pålarne 
  voro 
  upptill 
  ofta 
  förenade 
  med 
  

   hvalbensribbor, 
  och 
  från 
  dem 
  gingo 
  andra 
  ribbor 
  af 
  hvalben 
  

   eller 
  hvalbarder 
  till 
  tältspetsen 
  ; 
  för 
  att 
  hindra 
  blåsten 
  att 
  föra 
  

   upp 
  tältduken 
  från 
  marken 
  var 
  dennas 
  kant 
  belastad 
  med 
  hval- 
  

   ben. 
  I 
  brist 
  på 
  drifved 
  använde 
  man 
  här 
  för 
  att 
  spara 
  på 
  

   trän 
  de 
  fettdränkta 
  benen 
  af 
  hval 
  och 
  säl 
  till 
  bränsle; 
  urhål- 
  

   kade 
  hvalben 
  tjente 
  till 
  lampor, 
  och 
  vid 
  flere 
  eldstäder 
  utan- 
  

   för 
  tälten 
  var 
  grytan 
  upphängd 
  i 
  midten 
  på 
  ett 
  i 
  marken 
  in- 
  

   slaget, 
  starkare 
  böj 
  dt 
  hvalrefben. 
  Ingången 
  till 
  späckkällarne 
  

  

  