﻿112 
  NORDENSKIÖLD, 
  RAPPORTER 
  TILL 
  OSCAR 
  DICKSON. 
  

  

  obetydande 
  handelsstation, 
  som 
  förser 
  öns 
  omkring 
  300 
  in- 
  

   vånare 
  med 
  lifsmedel 
  och 
  manufakturalster 
  och 
  af 
  dem 
  i 
  

   stället 
  uppköper 
  pelsvaror, 
  hufvudsakligast 
  skinn 
  af 
  en 
  öron- 
  

   säl, 
  sjökatten 
  eller 
  sjöbjörnen, 
  Otaria 
  ursina. 
  Mellan 
  50,000 
  

   och 
  100,000 
  af 
  dessa 
  djur 
  dödas 
  årligen 
  på 
  denna 
  och 
  den 
  

   närbelägna 
  Koppar-ön. 
  Det 
  är 
  dessa 
  som 
  lemna 
  det 
  bruna 
  

   silkeslena 
  xsälskinn», 
  som 
  på 
  senare 
  tider 
  varit 
  så 
  mycket 
  på 
  

   modet. 
  För 
  att 
  öfvervaka 
  ryska 
  statens 
  rätt 
  och 
  upprätthålla 
  

   ordning 
  äro 
  äfven 
  några 
  ryska 
  myndigheter 
  bosatta 
  härstädes. 
  

  

  Ett 
  hälft 
  dussin 
  ändamålsenliga 
  trähus 
  finnas 
  uppförda 
  

   för 
  ryska 
  kronans 
  och 
  det 
  amerikanska 
  kompaniets 
  betjening 
  

   äfvensom 
  till 
  magasin 
  och 
  handelsbodar. 
  Infödingarne 
  bo 
  

   dels 
  i 
  ganska 
  rymliga 
  och 
  invändigt 
  ej 
  otrefliga 
  torfhus, 
  dels 
  

   i 
  små 
  trähus, 
  hvilka 
  kompaniet 
  småningom 
  söker 
  införa 
  i 
  

   stället 
  för 
  torfhusen 
  genom 
  att 
  årligen 
  införskrifva 
  och 
  bort- 
  

   skänka 
  några 
  sådana 
  hus 
  till 
  de 
  mest 
  förtjenta 
  af 
  befolkningen. 
  

   Hvar 
  familj 
  har 
  sitt 
  eget 
  hus. 
  Äfven 
  en 
  kyrka 
  för 
  grekisk- 
  

   katolsk 
  gudstjenst 
  och 
  ett 
  rymligt 
  skolhus 
  finnas. 
  Det 
  senare 
  

   är 
  afsedt 
  för 
  aleuternas 
  barn. 
  Skolan 
  var 
  beklagligen 
  nu 
  stängd, 
  

   men 
  att 
  döma 
  af 
  de 
  skrif 
  böcker, 
  som 
  lågo 
  framme 
  i 
  skolrum- 
  

   met, 
  är 
  skolundervisningen 
  här 
  ej 
  att 
  förakta. 
  Åtminstone 
  

   utmärkte 
  sig 
  skrifprofven 
  genom 
  renlighet, 
  brist 
  på 
  skoisudd 
  

   och 
  en 
  utmärkt 
  jämn 
  och 
  vacker 
  stil. 
  Vid 
  »kolonien» 
  äro 
  husen 
  

   samlade 
  på 
  ett 
  ställe 
  till 
  en 
  by, 
  hvilken 
  från 
  hafvet 
  tager 
  sig 
  

   ut 
  ungefär 
  som 
  en 
  mindre 
  norsk 
  fiskarb}'. 
  Några 
  spridda 
  hus 
  

   finnas 
  dessutom 
  här 
  och 
  der 
  på 
  andra 
  delar 
  af 
  ön, 
  t. 
  ex. 
  på 
  

   dess 
  nordösta 
  sida, 
  der 
  potatisodling 
  i 
  obetydlig 
  skala 
  äger 
  

   rum, 
  vid 
  fångstplatsen 
  på 
  norra 
  sidan, 
  der 
  ett 
  par 
  stora 
  maga- 
  

   sin 
  och 
  en 
  massa 
  endast 
  slagttiden 
  begagnade, 
  ytterst 
  små 
  

   jordkulor 
  finnas 
  uppförda. 
  

  

  Såväl 
  i 
  geografiskt 
  som 
  i 
  naturhistoriskt 
  hänseende 
  är 
  

   Bering-ön 
  en 
  af 
  de 
  märkvärdigaste 
  öar 
  i 
  norra 
  delen 
  af 
  Stilla 
  

   hafvet. 
  Det 
  var 
  här 
  som 
  Bering 
  efter 
  sin 
  sista 
  olyckliga 
  sjö- 
  

   färd 
  i 
  det 
  haf, 
  som 
  nu 
  bär 
  hans 
  namn, 
  den 
  19 
  december 
  1741 
  

   slutade 
  sin 
  långa 
  upptäckarbana, 
  kort 
  efter 
  det 
  hans 
  fartyg 
  

   vid 
  midten 
  af 
  öns 
  nordkust 
  under 
  en 
  storm 
  krossats 
  mot 
  dess 
  

   klippor. 
  Han 
  öfverlefdes 
  dock 
  af 
  många 
  bland 
  sina 
  följeslagare, 
  

   bland 
  dem 
  af 
  den 
  snillrike 
  naturforskaren 
  Steller, 
  som 
  lemnat 
  

   en 
  med 
  ett 
  sällan 
  öfverträffadt 
  mästerskap 
  utförd 
  skildring 
  af 
  

   den 
  ös 
  naturförhållanden, 
  der 
  han 
  ofrivilligt 
  tillbragte 
  tiden 
  

   från 
  medlet 
  af 
  november 
  1741 
  till 
  slutet 
  af 
  augusti 
  1742. 
  Så 
  

   vidt 
  man 
  vet, 
  hade 
  Bering-ön 
  aldrig 
  förut 
  varit 
  besökt 
  af 
  men- 
  

   niskor. 
  Det 
  var 
  önskan 
  att 
  för 
  våra 
  museer 
  förvärfva 
  hudar 
  

  

  