﻿118 
  XORDEK 
  SKIÖLD, 
  RAPPORTER 
  TILL 
  OSCAR 
  DICKSON- 
  

  

  mottaga 
  någon 
  föda. 
  Det 
  ena 
  af 
  dessa 
  hemföres 
  för 
  anatomisk 
  

   undersökning 
  inlagdt 
  i 
  sprit. 
  

  

  Den 
  del 
  af 
  Bering-ön 
  vi 
  sett 
  bildas 
  af 
  en 
  på 
  vulkaniska 
  

   bergarter 
  * 
  hvilande 
  högslätt, 
  som 
  dock 
  mångenstädes 
  är 
  af- 
  

   bruten 
  af 
  djupa 
  kitteldalar. 
  Dessas 
  botten 
  upptages 
  vanligen 
  

   af 
  insjöar, 
  hvilka 
  genom 
  större 
  eller 
  mindre 
  floder 
  stå 
  i 
  för- 
  

   bindelse 
  med 
  hafvet. 
  Sjöarnes 
  stränder 
  och 
  bergens 
  slutt- 
  

   ningar 
  äro 
  betäckta 
  med. 
  en 
  ytterst 
  yppig 
  växtlighet, 
  rik 
  på 
  

   långt 
  gräs 
  och 
  vackra 
  blommor, 
  bland 
  hvilka 
  en 
  i 
  våra 
  träd- 
  

   gårdar 
  odlad 
  svärdslilja, 
  den 
  nyttiga, 
  mörkt 
  rödbruna 
  Sarana- 
  

   liljan, 
  åtskilliga 
  orchideer, 
  tvänne 
  storblommiga 
  Rhododendron- 
  

   arter, 
  manshöga 
  umbelliferer, 
  solroslika 
  synanthereer 
  o. 
  s. 
  v. 
  

  

  En 
  helt 
  annan 
  natur 
  var 
  rådande 
  på 
  den 
  utanför 
  hamnen 
  

   belägna 
  holmen. 
  Om 
  den 
  meddela 
  dr 
  Kjellman 
  och 
  dr 
  Stux- 
  

   berg 
  följande: 
  

  

  »On 
  ToporTioff 
  bildas 
  af 
  en 
  eruptiv 
  bergart, 
  som 
  öfverallt 
  

   mot 
  stränderna, 
  några 
  tiotal 
  alnar 
  från 
  högsta 
  vattenståndet, 
  

   reser 
  sig 
  upp 
  i 
  form 
  af 
  branta, 
  låga, 
  sprickiga 
  väggar, 
  från 
  5 
  

   till 
  15 
  meters 
  höjd, 
  olika 
  på 
  olika 
  ställen. 
  Ofvan 
  om 
  dessa 
  

   branta 
  bergväggar 
  bildar 
  öns 
  yta 
  en 
  jämn 
  slätt, 
  livad 
  som 
  lig- 
  

   ger 
  nedanför 
  dem 
  bildar 
  en 
  långsamt 
  sluttande 
  strand. 
  

  

  »Den 
  långsamt 
  sluttande 
  stranden 
  utgör 
  två 
  väl 
  skilda 
  

   bälten, 
  ett 
  yttre 
  utan 
  all 
  växtlighet, 
  ett 
  inre 
  bevuxet 
  med 
  

   Ammadenia 
  peploides, 
  EJymus 
  mollis 
  och 
  tvänne 
  umbellater, 
  Hera- 
  

   cleum 
  sibiricum 
  och 
  Angelica 
  archangelica, 
  af 
  hvilka 
  de 
  båda 
  sist- 
  

   nämnda 
  utefter 
  afsatsen 
  bilda 
  ett 
  omkring 
  50 
  meter 
  bredt, 
  

   manshögt, 
  nästan 
  ogenomträngligt 
  snår. 
  

  

  »De 
  branta 
  bergväggarne 
  äro 
  somligstädes 
  gulfärgade 
  af 
  

   lafvar, 
  mestadels 
  Caloplaca 
  murorum 
  och 
  Cal. 
  cremdata, 
  på 
  andra 
  

   ställen 
  temligen 
  tätt 
  beklädda 
  med 
  Cochlearia 
  fenestrata. 
  

  

  »Den 
  öfversta, 
  jämna 
  slätten 
  intages 
  af 
  en 
  tät 
  och 
  frodig 
  

   gräsmatta, 
  öfver 
  hvilken 
  enstaka 
  stånd 
  af 
  de 
  båda 
  nämnda 
  

   umbellat-arterna 
  höja 
  sig 
  här 
  och 
  der. 
  

  

  »Vegetationen 
  på 
  denna 
  lilla 
  ö 
  förenar 
  en 
  högst 
  ovanlig 
  

   artfattigdom 
  med 
  en 
  hög 
  grad 
  af 
  yppighet. 
  

  

  »Af 
  högre 
  djur 
  sågo 
  vi 
  endast 
  fyra 
  arter 
  foglar, 
  nämligen 
  

   Fratercula 
  cirrhata, 
  TJria 
  grylle, 
  en 
  art 
  af 
  skarfvarnes 
  (Phala- 
  

   crocorax) 
  och 
  en 
  art 
  af 
  måsarnes 
  (Larus) 
  slägte. 
  Fratercula 
  

   cirrhata 
  lefde 
  här 
  i 
  milliontal. 
  De 
  hade 
  sitt 
  tillhåll 
  på 
  den 
  

  

  1 
  Enligt 
  uppgift 
  af 
  hen- 
  Grebnitski 
  träffas 
  äfven 
  tertiära 
  försteningar 
  

   och 
  kollager 
  på 
  Bering-ön, 
  de 
  förra 
  norr 
  orn 
  kolonien 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  landet, 
  de 
  

   senare 
  i 
  vattenbrynet 
  söder 
  om 
  Berings 
  graf. 
  Äfven 
  i 
  granskapet 
  af 
  kolo- 
  

   nien 
  underlagras 
  trakytbäddarne 
  af 
  mäktiga 
  sandlager. 
  

  

  