﻿144 
  NORDENSKIÖLD, 
  MÖJLIG 
  H. 
  AF 
  SJÖFART 
  I 
  SIS. 
  ISUAFVKT. 
  

  

  Från 
  vester 
  kan 
  Matotschkin-sundet 
  anlöpas 
  tidigare 
  på 
  

   våren 
  än 
  de 
  båda 
  sydligare 
  sunden, 
  men 
  i 
  mellersta 
  delen 
  af 
  

   Matotschkin, 
  som 
  är 
  ytterst 
  smalt, 
  lossnar 
  den 
  fasta 
  isen 
  icke 
  

   före 
  medlet 
  af 
  juli, 
  och 
  äfven 
  vid 
  denna 
  tid 
  är 
  vägen 
  vidare 
  

   tvärs 
  öfver 
  till 
  Jenisej 
  oftast 
  spärrad 
  af 
  ogenomträngliga 
  drif- 
  

   ismassor, 
  som 
  först 
  mot 
  hösten 
  bortsmälta 
  eller 
  skingras. 
  En 
  

   isfri 
  ränna 
  tyckes 
  deremot 
  tidigt 
  bildas 
  längs 
  ostkusten 
  af 
  

   No 
  vaja 
  Semlja 
  söder 
  ut 
  till 
  Waigatsch-ön 
  och 
  fasta 
  landet. 
  

   Min 
  af 
  ett 
  härligt 
  väder 
  gynnade 
  resa 
  i 
  denna 
  kanal 
  med 
  

   Ymer 
  den 
  5 
  och 
  6 
  augusti 
  1876 
  är 
  en 
  bland 
  de 
  angenämaste 
  

   färder 
  jag 
  haft 
  i 
  Ishafvet. 
  

  

  Enligt 
  fångstmännens 
  utsago 
  bildar 
  sig 
  stundom 
  i 
  juli 
  

   månad 
  till 
  följd 
  af 
  olika 
  ström 
  sättningar 
  en 
  rening 
  i 
  isen 
  norr 
  

   om 
  Matotschkin-sundet 
  tvärs 
  öfver 
  hela 
  Kara-hafvet. 
  Om 
  hösten 
  

   möter 
  man 
  föga 
  is 
  mellan 
  Matotschkin 
  och 
  Jenisej. 
  

  

  A 
  ömse 
  sidor 
  om 
  Kariska 
  porten 
  sägas 
  flere 
  goda 
  ankar- 
  

   platser 
  förekomma. 
  Deras 
  läge 
  och 
  beskaffenhet 
  känner 
  jag 
  

   dock 
  icke. 
  I 
  Jugor 
  schar 
  ankra 
  fartygen 
  vid 
  samojedbyn 
  Cha- 
  

   barova, 
  belägen 
  strax 
  söder 
  om 
  det 
  vestra 
  inloppet 
  till 
  sundet. 
  

   Matotschkin-sundets 
  bästa 
  hamnar 
  träffas 
  i 
  Bjeluscha- 
  och 
  

   Gubin-bay, 
  tvänne 
  midt 
  emot 
  hvarandra 
  belägna 
  vikar 
  nära 
  

   östra 
  mynningen. 
  Äfven 
  vid 
  vestra 
  inloppet 
  kunna 
  fartyg 
  

   ankra, 
  nämligen 
  ett 
  stycke 
  från 
  mynningen 
  vid 
  sundets 
  norra 
  

   strand. 
  Matotschkin-sundet 
  är 
  smalt 
  och 
  djupt 
  samt 
  omgifvet 
  

   af 
  höga 
  berg. 
  Endast 
  vid 
  mynningen 
  af 
  floderna 
  Schumilicha 
  

   och 
  Tschirakina 
  finnas 
  sandgrund 
  temligen 
  långt 
  från 
  stranden. 
  

   Många 
  klippgrund 
  finnas 
  vid 
  vestra 
  inloppet. 
  Dessa 
  äro 
  ut- 
  

   satta 
  på 
  kartorna, 
  h 
  vilka 
  hufvudsakligast 
  grunda 
  sig 
  på 
  Pach- 
  

   tussows 
  mätningar 
  1834 
  — 
  35 
  och 
  äro 
  ganska 
  goda, 
  dock 
  med 
  

   det 
  undantag, 
  att 
  de 
  breda 
  elfmynningarne 
  vid 
  Schumilicha 
  

   och 
  Tschirakina 
  icke 
  äro 
  hafsvikar, 
  såsom 
  på 
  kartorna 
  antydes, 
  

   utan 
  sandgrund, 
  hvilka 
  vid 
  lågt 
  vatten 
  till 
  stor 
  del 
  ligga 
  torra. 
  

   Kariska 
  porten 
  skall 
  vara 
  förorenad 
  af 
  klippgrund. 
  I 
  Jugor 
  

   schar 
  skjuta 
  några 
  sandgrund 
  temligen 
  långt 
  ut, 
  hvilka 
  dock 
  

   med 
  kännedom 
  om 
  farvattnet 
  eller 
  med 
  nödig 
  försigtighet 
  böra 
  

   kunna 
  undvikas. 
  Samtliga 
  de 
  ankarplatser, 
  jag 
  här 
  omnämnt, 
  

   besväras 
  af 
  isstycken, 
  hvilka 
  drifvas 
  af 
  och 
  an 
  af 
  den 
  med 
  

   tidvattnet 
  vexlande 
  strömmen. 
  Tidvattnet 
  är 
  föga 
  betydligt, 
  

   men 
  åstadkommer 
  häftiga 
  strömmar 
  i 
  dessa 
  smala 
  kanaler 
  

   mellan 
  tvänne 
  stora 
  haf. 
  

  

  Öfverallt, 
  der 
  man 
  ankrar, 
  lemna 
  snöbäckarne 
  om 
  som- 
  

   marn 
  riklig 
  tillgång 
  på 
  ypperligt 
  färskvatten. 
  De 
  utsina 
  dock 
  

   om 
  hösten, 
  med 
  undantag 
  af 
  elfven 
  vid 
  Chabarova. 
  Ännu 
  

  

  

  