﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  155 
  

  

  — 
  Ob, 
  Jenisej, 
  Pjasina, 
  Tajmyr, 
  Chatanga, 
  Anabar, 
  Olonek, 
  

   Lena, 
  Jana, 
  Indigirka, 
  Alasej 
  och 
  Kolyma 
  — 
  mynna 
  ut 
  i 
  Is- 
  

   hafvet 
  och 
  under 
  sommarn 
  åstadkomma 
  jämförelsevis 
  varma 
  

   vattenströmmar 
  längs 
  kusten, 
  faller 
  deremot 
  på 
  den 
  östra 
  sidan 
  

   ingen 
  stor 
  flod 
  ut 
  i 
  hafvet. 
  Några 
  betydande, 
  för 
  bildande 
  af 
  

   ett 
  isfritt 
  haf 
  gynsamma 
  kustströmmar 
  förekomma 
  derför 
  icke 
  

   här, 
  såsom 
  fallet 
  är 
  längs 
  hela 
  kusten 
  från 
  Hvita 
  hafvet 
  till 
  

   Kolyma. 
  

  

  Deremot. 
  angifva 
  många 
  kartor 
  öfver 
  verldshafvens 
  ström- 
  

   mar, 
  att 
  en 
  långt 
  söder 
  ifrån 
  kommande 
  varm 
  ström 
  skulle 
  gå 
  

   upp 
  genom 
  Berings 
  sund 
  och 
  derifrån 
  vidare 
  längs 
  kusten 
  af 
  

   Asien 
  mot 
  nordvest. 
  En 
  från 
  söder 
  kommande 
  ström 
  aflänkas 
  

   dock 
  till 
  följd 
  af 
  jordens 
  rörelse 
  kring 
  sin 
  axel 
  i 
  polartrak- 
  

   terna 
  mot 
  öster, 
  och 
  antagandet, 
  att 
  en 
  del 
  af 
  Kurosivo-ström- 
  

   men 
  skulle 
  norr 
  om 
  Berings 
  sund 
  taga 
  en 
  riktning 
  mot 
  nord- 
  

   vest, 
  strider 
  derför 
  mot 
  mekanikens 
  lagar. 
  Uppgiften 
  måste 
  

   bero 
  på 
  ett 
  misstag. 
  Detta 
  bestyrkes 
  ytterligare 
  af 
  vår 
  egen 
  

   erfarenhet 
  under 
  nu 
  pågående 
  sjöfärd 
  och 
  af 
  de 
  upplysningar, 
  

   baron 
  von 
  Maidel 
  1 
  insamlat 
  från 
  infödingarne 
  mellan 
  kap 
  

   Jakan 
  och 
  Berings 
  sund. 
  Enligt 
  dessa 
  äro 
  kustströmmar 
  icke 
  

   märkbara 
  15 
  verst 
  vester 
  om 
  kap 
  Jakan, 
  men 
  vexlande 
  ström- 
  

   mar 
  råda 
  vid 
  Irkajpi 
  och 
  Koljutschin. 
  På 
  sistnämnda 
  ställe 
  

   äro 
  de 
  ganska 
  svaga. 
  Vid 
  Berings 
  sund 
  går 
  strömmen 
  om 
  

   sommarn 
  mot 
  norr 
  och 
  tyckes 
  om 
  vintern 
  vexla 
  med 
  vind 
  

   och 
  tidvatten. 
  Under 
  Vegas 
  sommarseglats 
  voro 
  strömmar 
  

   från 
  vester 
  helt 
  och 
  hållet 
  förherskande 
  ända 
  till 
  kap 
  Sche- 
  

   lagskoj. 
  Öster 
  om 
  denna 
  udde 
  mötte 
  vi 
  vexlande, 
  oftast 
  svaga 
  

   strömmar, 
  af 
  en 
  förherskande 
  riktning 
  från 
  ost. 
  Vid 
  sjelfva 
  

   vinterhamnen 
  röntes 
  äfven 
  på 
  flere 
  minuters 
  afstånd 
  från 
  

   stranden 
  knappast 
  spår 
  till 
  ström. 
  

  

  Hafsströmmarne 
  i 
  det 
  haf 
  eller 
  den 
  stora 
  hafsvik, 
  som 
  

   bildas 
  af 
  Wrangels 
  land, 
  Asiens 
  nordöstra 
  och 
  Amerikas 
  nord- 
  

   vestra 
  kust, 
  äro 
  sannolikt 
  snarlika 
  strömmarne 
  i 
  Grönlands- 
  

   och 
  Kara-hafven. 
  På 
  alla 
  dessa 
  ställen 
  går 
  en 
  sydlig 
  varm 
  

   ström 
  fram 
  längs 
  med 
  det 
  östra 
  landets 
  kust; 
  i 
  det 
  haf, 
  livarom 
  

   här 
  är 
  fråga, 
  från 
  Berings 
  sund 
  till 
  kap 
  Barrow. 
  Helt 
  säkert 
  

   motväges 
  i 
  hafvet 
  norr 
  om 
  Berings 
  sund 
  denna 
  sydliga 
  ström, 
  

   liksom 
  i 
  Grönlands- 
  och 
  Kara-hafven, 
  af 
  en 
  kall 
  vattenström, 
  

   som 
  framgår 
  ett 
  stycke 
  vester 
  om 
  kap 
  Barrow 
  först 
  mot 
  söder, 
  

   sedan 
  mot 
  sydvest. 
  Denna 
  kalla 
  ström 
  för 
  betydliga, 
  långt 
  

  

  1 
  Isvestia 
  Sibirskavo 
  Atdiäla 
  Imper. 
  Russk. 
  Geografitcheskavo 
  Obsch- 
  

   tschestva 
  (Meddelanden 
  af 
  Kejs. 
  Ryska 
  Geograf. 
  Sällskapets 
  Sibiriska 
  afdeln.) 
  

   T. 
  II. 
  N:o 
  1, 
  2 
  (1871), 
  p. 
  60. 
  

  

  