﻿156 
  NORDENSKIÖLD, 
  MÖJLIGH. 
  AF 
  SJÖFART 
  I 
  SIS. 
  ISHAFVET. 
  

  

  norr 
  ut 
  bildade 
  ismassor 
  med 
  sig 
  till 
  Wrangels 
  lands 
  ostkust 
  

   och 
  gör 
  denna 
  svårtillgänglig. 
  I 
  granskapet 
  af 
  70:de 
  bredd- 
  

   graden 
  hindras 
  den 
  af 
  land 
  att 
  löpa 
  längre 
  mot 
  sydvest. 
  Tro- 
  

   ligen 
  återkastas 
  den 
  nu 
  i 
  nordvestlig 
  riktning 
  och 
  går 
  genom 
  

   Longs 
  sund 
  förbi 
  sydvestra 
  udden 
  af 
  Wrangels 
  land, 
  kanske 
  

   under 
  de 
  af 
  Sibiriens 
  stora 
  floder 
  åstadkomna 
  varma, 
  föga 
  

   salta 
  och 
  således 
  lätta 
  ostliga 
  strömmarne 
  ånyo 
  in 
  i 
  polar- 
  

   bassinen. 
  

  

  Det 
  är 
  klart, 
  att 
  denna 
  ström 
  måste 
  hafva 
  ett 
  föga 
  gynsamt 
  

   inflytande 
  på 
  isens 
  beskaffenhet 
  mellan 
  kap 
  Schelagskoj 
  och 
  

   Berings 
  sund. 
  Andra 
  omständigheter 
  verka 
  dock 
  att 
  minska 
  

   isens 
  mängd 
  och 
  att 
  under 
  sommarn 
  längs 
  kusten 
  åstadkomma 
  

   en 
  öppen 
  ränna, 
  som 
  kanske 
  h 
  varje 
  år 
  är 
  segelbar, 
  åtminstone 
  

   för 
  icke 
  djupgående 
  fartyg. 
  

  

  Denna 
  kust 
  är 
  nämligen 
  belägen 
  så 
  långt 
  mot 
  söder, 
  att 
  

   den 
  under 
  vintern 
  vid 
  kusten 
  nybildade 
  isen 
  om 
  sommarn 
  till 
  

   största 
  delen 
  bortsmälter, 
  så 
  att 
  på 
  sensommarn 
  nästan 
  endast 
  

   de 
  stora 
  isklippor 
  återstå, 
  som 
  bildats 
  genom 
  isens 
  hopskruf- 
  

   ning 
  under 
  vintern 
  eller 
  neddrifvit 
  från 
  nordligare 
  kallare 
  

   trakter. 
  Vanligen 
  ligger 
  denna 
  grofva 
  is 
  så 
  djupt, 
  att 
  den 
  

   strandar 
  redan 
  på 
  o 
  till 
  5 
  famnars 
  vatten, 
  och 
  då 
  hafvet 
  här 
  

   öfverallt, 
  utom 
  vid 
  några 
  utspringande 
  berguddar, 
  grundar 
  upp 
  

   mycket 
  jämnt 
  mot 
  stranden, 
  blir 
  på 
  detta 
  sätt 
  en 
  ganska 
  bred 
  

   isfri 
  ränna 
  q 
  var 
  närmast 
  kusten. 
  I 
  detta 
  farvatten 
  kan 
  ett 
  

   fartyg, 
  som 
  ej 
  ligger 
  mer 
  än 
  12 
  fot 
  djupt, 
  trygt 
  framsegla. 
  

   Skulle 
  omständigheterna 
  så 
  erfordra, 
  finner 
  man 
  lätt 
  en 
  god 
  

   ankar- 
  eller 
  förtöjningsplats 
  bakom 
  någon 
  större 
  grundis. 
  På 
  

   den 
  närbelägna 
  stranden 
  finnes 
  alltid 
  tillgång 
  på 
  färskvatten 
  

   och 
  oftast 
  tillräckligt 
  bränsle, 
  åtminstone 
  för 
  fartygets 
  upp- 
  

   värmning 
  och 
  för 
  matlagning. 
  

  

  Enligt 
  upplysningar 
  från 
  infödingar 
  blir 
  för 
  öfrigt 
  hafvet 
  

   från 
  Berings 
  sund 
  till 
  ett 
  godt 
  stycke 
  vester 
  om 
  Koljutschin- 
  

   bay 
  isfritt 
  redan 
  ganska 
  tidigt 
  på 
  sommarn. 
  Ett 
  stycke 
  utan- 
  

   för 
  kusten 
  träffar 
  man 
  nästan 
  ständigt 
  öppet 
  vatten, 
  och 
  isen 
  

   vid 
  kusten 
  drifves 
  till 
  och 
  med 
  vintertiden 
  ofta 
  bort 
  af 
  syd- 
  

   liga 
  vindar. 
  

  

  Af 
  hvad 
  ofvanför 
  framhållits 
  synes 
  det, 
  att 
  man 
  om 
  ej 
  

   hvarje 
  år, 
  så 
  dock 
  de 
  flesta 
  år 
  bör 
  kunna 
  med 
  ett 
  ångfartyg 
  af 
  

   högst 
  12 
  till 
  14 
  fots 
  djupgående 
  framtränga 
  från 
  Berings 
  sund 
  

   till 
  Lena-flodens 
  utlopp 
  eller 
  från 
  det 
  sistnämnda 
  stället 
  till 
  

   Berings 
  sund. 
  

  

  