﻿166 
  ALMQVIST, 
  HELSO- 
  OCH 
  SJUKVÅRDEN. 
  

  

  Fraser, 
  väntade 
  oss 
  för 
  att 
  medfölja 
  till 
  Jenisej. 
  I 
  Jugor 
  

   schar 
  fans 
  ingen 
  is, 
  och 
  i 
  Kara-hafvet 
  sågs 
  blott 
  obetydligt. 
  

   Den 
  7 
  augusti 
  anlände 
  Vega 
  till 
  Dicksons 
  hamn 
  vid 
  Jenisej 
  s 
  

   mynning. 
  Der 
  skildes 
  vi 
  från 
  Express 
  och 
  Fraser, 
  hvilka 
  

   gingo 
  uppför 
  floden 
  för 
  att 
  lossa 
  sina 
  laster. 
  Den 
  10 
  augusti 
  

   lemnades 
  denna 
  hamn 
  och 
  stvrdes 
  mot 
  fullkomligt 
  okända 
  

   farvatten. 
  Utan 
  större 
  svårigheter 
  passerades 
  kap 
  Tscheljuskin 
  

   den 
  20 
  och 
  fortsattes 
  i 
  ostlig 
  riktning. 
  Den 
  27 
  voro 
  vi 
  utan- 
  

   för 
  Lenas 
  mynning 
  och 
  skildes 
  från 
  ångfartyget 
  af 
  samma 
  

   namn. 
  Vega 
  fortsatte 
  sin 
  kurs 
  i 
  början 
  ganska 
  snabbt, 
  den 
  

   31 
  dublerades 
  Svjatoi 
  nos, 
  den 
  4 
  september 
  passerades 
  Koly- 
  

   mas 
  mynning, 
  den 
  6 
  kap 
  Schelagskoi, 
  der 
  vi 
  första 
  gången, 
  

   sedan 
  vi 
  lemnat 
  Chabarova, 
  på 
  sibiriska 
  kusten 
  funno 
  en 
  be- 
  

   folkning; 
  den 
  12 
  voro 
  vi 
  vid 
  Nordkap. 
  Nu 
  började 
  det 
  förut 
  

   lätt 
  genomseglade 
  hafvet 
  erbjuda 
  allt 
  större 
  svårigheter. 
  Isen 
  

   lemnade 
  af 
  öppet 
  vatten 
  blott 
  en 
  smal 
  ränna 
  närmast 
  land, 
  

   ofta 
  grund 
  samt 
  svår 
  att 
  följa 
  i 
  den 
  ständigt 
  återkommande 
  

   täta 
  dimman. 
  Vintern 
  hade 
  ock 
  börjat 
  visa 
  sig. 
  Här 
  och 
  der 
  

   sågo 
  vi 
  landet 
  snötäckt, 
  och 
  stundom 
  frös 
  det 
  kring 
  fartyget 
  

   nattetid. 
  Nätterna 
  hade 
  ock 
  blifvit 
  allt 
  längre. 
  

  

  Vårt 
  framåtskridande 
  blef 
  derför 
  allt 
  långsammare 
  och 
  

   oupphörligen 
  afbrutet. 
  Vi 
  hade 
  dock 
  ännu 
  godt 
  hopp 
  att 
  snart 
  

   nå 
  det 
  ej 
  mera 
  särdeles 
  aflägsna 
  Berings 
  sund. 
  Först 
  den 
  23 
  

   passerades 
  Wankarema, 
  och 
  den 
  27 
  foro 
  vi 
  öfver 
  Koljutschin- 
  

   viken. 
  Strax 
  öster 
  om 
  denna 
  funno 
  vi 
  farleden 
  något 
  grund, 
  

   och 
  innan 
  Vega 
  funnit 
  en 
  väg 
  i 
  den 
  här 
  tätt 
  hopade 
  isen, 
  

   kom 
  vintern 
  den 
  28 
  september 
  och 
  sammanband 
  med 
  ny 
  is 
  

   den 
  gamla 
  drifisen 
  och 
  gjorde 
  allt 
  framåtskridande 
  omöjligt, 
  

   En 
  tid 
  väntade 
  vi, 
  att 
  sydlig 
  vind 
  skulle 
  befria 
  oss 
  och 
  tillåta 
  

   oss 
  att 
  passera 
  de 
  återstående 
  20 
  svenska 
  milen 
  till 
  Berings 
  

   sund. 
  Förgäfves, 
  vi 
  voro 
  instängda 
  i 
  isen 
  utan 
  skydd 
  af 
  

   hamn, 
  ungefär 
  en 
  engelsk 
  mil 
  från 
  en 
  flack, 
  låg 
  sandstrand 
  

   och 
  midtför 
  en 
  obetydlig 
  tschuktsch-by 
  vid 
  namn 
  Pitlekaj, 
  lat. 
  

   67° 
  7' 
  nord, 
  long. 
  173° 
  24' 
  v. 
  Gr. 
  Det 
  blef 
  nödvändigt 
  att 
  be- 
  

   reda 
  sig 
  på 
  en 
  öfvervintring. 
  

  

  Väderleken 
  hade 
  under 
  hela 
  färden 
  hit 
  varit 
  särdeles 
  an- 
  

   genäm, 
  temperaturen 
  särdeles 
  jämn, 
  blåst 
  och 
  nederbörd 
  obe- 
  

   tydliga. 
  Spisordningen 
  följdes 
  nästan 
  utan 
  afbrott 
  allt 
  sedan 
  

   vi 
  lemnat 
  Europa. 
  Blott 
  vid 
  Dicksons 
  hamn 
  hade 
  vi 
  tillfälle 
  

   att 
  utspisa 
  färskt 
  kött 
  af 
  ren 
  och 
  björn. 
  01 
  gafs 
  hvarannan 
  

   middag 
  till 
  slutet 
  af 
  september. 
  Limejuice 
  började 
  gifvas 
  den 
  

   11 
  augusti. 
  Helsotillståndet 
  var 
  tillfredsställande. 
  För 
  sjuk- 
  

   lighetsstatistiken 
  för 
  dessa 
  tre 
  månader 
  får 
  jag 
  hänvisa 
  till 
  

  

  