﻿VEGA 
  -EXPEDITIONENS 
  VE 
  T 
  E 
  N 
  S 
  K 
  A 
  PL 
  I 
  G 
  A 
  A 
  RB 
  ET 
  E 
  N. 
  189 
  

  

  Tschevhdså, 
  röd 
  jernoxid 
  (blodsten), 
  2) 
  Tschemdscherr, 
  gult 
  eller 
  

   rödgult 
  jernoxidhydrat 
  (ockra), 
  3) 
  Tedljäkyr, 
  grafit, 
  4) 
  Gyirgijir 
  

   och 
  G-yirtamnodlin, 
  rödfärgande 
  barkar, 
  en 
  del 
  af 
  al 
  eller 
  aller, 
  

   andra 
  af 
  ett 
  slags 
  drifved, 
  troligen 
  tillhörande 
  slägtet 
  Pinus. 
  

   Alla 
  dessa 
  färgämnen 
  finner 
  man 
  i 
  hvarje 
  tält, 
  och 
  de 
  erhållas 
  

   i 
  landet. 
  Utifrån 
  införda 
  färgämnen 
  hafva 
  ej 
  iakttagits. 
  Grafiten 
  

   användes 
  mest 
  vid 
  tatueringen, 
  de 
  öfriga 
  till 
  målning, 
  färgning 
  

   eller 
  garfning. 
  

  

  Tschuktschernas 
  slägtskapsförbindelser 
  med 
  andra 
  folk 
  äro 
  

   ej 
  utredda; 
  man 
  vet 
  blott, 
  att 
  de 
  stå 
  i 
  nära 
  samband 
  medsina 
  

   grannar 
  i 
  söder, 
  korjakerna, 
  och 
  tala 
  nästan 
  samma 
  språk 
  som 
  

   dessa, 
  men 
  att 
  de 
  ej 
  hafva 
  något 
  gemensamt 
  med 
  öfriga 
  in- 
  

   födingar 
  i 
  Sibirien 
  eller 
  med 
  eskimåerna. 
  Huru 
  länge 
  de 
  lefvat 
  

   härstädes 
  vet 
  man 
  ej. 
  1646 
  påträffade 
  ryssarne 
  första 
  gången 
  

   tschuktscher. 
  Förbindelsen 
  mellan 
  dessa 
  båda 
  folk 
  har 
  för- 
  

   vandlat 
  tschuktschen 
  från 
  en 
  vild 
  krigare, 
  en 
  skräck 
  för 
  sina 
  

   grannar, 
  till 
  en 
  godmodig 
  och 
  fredlig 
  man. 
  Sedan 
  krigen 
  upp- 
  

   hört, 
  består 
  den 
  hufvudsakligen 
  i 
  ett 
  handelsutbyte 
  ; 
  tschuk- 
  

   tschen 
  förmedlar 
  den 
  stora 
  pelshandeln 
  mellan 
  Ryssland 
  och 
  

   arktiska 
  Amerika 
  och 
  får 
  i 
  ersättning 
  sitt 
  behof 
  af 
  metaller, 
  

   tobak, 
  perlor 
  och 
  tyger 
  fyldt. 
  Försöken 
  att 
  bibringa 
  honom 
  

   civilisation 
  måste 
  anses 
  förfelade. 
  Han 
  är 
  fortfarande 
  den 
  af 
  

   Sibiriens 
  infödingar, 
  som 
  bäst 
  bibehållit 
  sin 
  ursprungliga 
  natur. 
  

   1849 
  började 
  en 
  liflig 
  samfärdsel 
  med 
  San 
  Francisco 
  och 
  Be- 
  

   rings 
  sund, 
  men 
  man 
  kan 
  ej 
  säga, 
  att 
  denna 
  ännu 
  i 
  någon 
  

   mån 
  bidragit 
  till 
  tschuktschiska 
  folkets 
  utveckling. 
  

  

  Färgblindhetsundersökningar 
  börjades 
  redan 
  den 
  9 
  sept., 
  

   när 
  Vega 
  passerade 
  kap 
  Jakan, 
  och 
  hafva, 
  så 
  vidt 
  dagern 
  

   tillåtit, 
  fortsatts 
  hela 
  tiden 
  under 
  expeditionens 
  uppehåll 
  vid 
  

   Pitlekaj. 
  Ungefär 
  300 
  personer 
  hafva 
  underkastats 
  pröfning, 
  

   mer 
  än 
  dubbelt 
  så 
  många 
  karlar 
  som 
  qvinnor. 
  Nästan 
  alla 
  

   byar 
  utefter 
  kusten 
  äro 
  representerade. 
  Jämförelsevis 
  få 
  (43) 
  

   renägare 
  äro 
  undersökta, 
  men 
  detta 
  kan 
  ej 
  inverka 
  på 
  omdömet 
  

   om 
  hela 
  folkets 
  färgsinne, 
  då 
  dessa 
  i 
  intet 
  afseende 
  befunnits 
  

   afvika 
  från 
  kustborna, 
  oaktadt 
  sådana 
  från 
  de 
  mest 
  skilda 
  

   trakter 
  inuti 
  landet 
  blifvit 
  pröfvade. 
  Professor 
  Holmgren 
  har 
  i 
  

   muntligt 
  och 
  skriftligt 
  meddelande 
  förordat 
  användandet 
  af 
  

   sin 
  metod, 
  sådan 
  han 
  beskrifvit 
  den 
  i 
  arbetet: 
  »Om 
  färgblind- 
  

   heten 
  i 
  dess 
  förhållande 
  till 
  jernvägstrafiken 
  och 
  sjöväsendet» 
  

   (Upsala 
  1877), 
  äfven 
  på 
  folk, 
  livars 
  språk 
  är 
  okändt, 
  sedan 
  den 
  

   ringa 
  förändring 
  blifvit 
  vidtagen, 
  att 
  undersökaren 
  först 
  gör 
  

   profvet 
  sjelf 
  några 
  gånger 
  och 
  derefter 
  tecknar 
  åt 
  den, 
  som 
  

   skall 
  undersökas, 
  att 
  göra 
  detsamma. 
  Detta 
  sätt 
  att 
  gå 
  till 
  

  

  