﻿202 
  ALMQVIST, 
  LICHENOLOGISKA 
  IAKTTAGELSER. 
  

  

  5. 
  Dicksons 
  ö 
  (vid 
  Jenisejs 
  mynning 
  73° 
  29' 
  N. 
  Lat. 
  och 
  80° 
  36' 
  O. 
  Long. 
  

   Gr.) 
  besöktes 
  den 
  8 
  och 
  9 
  augusti. 
  

  

  Bergarten 
  är 
  plutonisk, 
  finkornig 
  och 
  särdeles 
  seg 
  samt 
  

   innehåller 
  ej 
  obetydligt 
  med 
  kalksilikat 
  (enligt 
  Nordenskiöld). 
  

   Blott 
  den 
  s} 
  T 
  döstra 
  delen 
  af 
  ön, 
  som 
  är 
  10 
  eng. 
  mil 
  i 
  omkrets, 
  

   var 
  föremål 
  för 
  min 
  undersökning. 
  Norra 
  stranden 
  bestod 
  här 
  

   af 
  skarpkantade 
  smärre 
  klippblock, 
  hvilka 
  voro 
  blottade 
  på 
  

   all 
  vegetation, 
  oaktadt 
  hamnen 
  skyddade 
  dem 
  för 
  vågsvall. 
  

   Kanske 
  först 
  10 
  fot 
  öfver 
  vattnets 
  yta 
  och 
  något 
  inåt 
  land 
  få 
  

   stenarne 
  en 
  beklädnad 
  af 
  lafvar, 
  Rhizocarpon- 
  och 
  Lecidea- 
  

   arter, 
  Gyrophora? 
  (erosa, 
  h} 
  r 
  perborea, 
  cy 
  lindrica, 
  proboscidea). 
  

   Lecanora? 
  (varia, 
  atro-sulphurea), 
  Acarospora? 
  (fuscata, 
  molyb- 
  

   dina), 
  Sporostatia 
  Morio, 
  Toninia 
  lugubris. 
  Blott 
  helt 
  få 
  indi- 
  

   vider 
  af 
  familjen 
  Verrucariacei 
  anträffades 
  på 
  stenar 
  och 
  blott 
  

   på 
  sådana 
  ställen, 
  der 
  vatten 
  sipprade 
  fram. 
  Den 
  steniga 
  

   stranden 
  höjer 
  sig 
  hastigt 
  till 
  en 
  50 
  fot 
  hög 
  ås. 
  Innanför 
  

   denna 
  nedkommer 
  man 
  i 
  en 
  djup 
  dal, 
  i 
  hvars 
  botten 
  låg 
  en 
  

   stor 
  snödrifva, 
  närmast 
  hvilken 
  den 
  lösa 
  leran 
  var 
  blottad 
  på 
  

   all 
  vegetation 
  så 
  när 
  som 
  på 
  en 
  och 
  annan 
  tufva 
  Catabrosa 
  

   algida 
  eller 
  Stereocaulon. 
  Söder 
  om 
  denna 
  dal 
  vidtog 
  åter 
  en 
  

   brant 
  sluttning 
  öfversållad 
  af 
  större 
  och 
  mindre, 
  skarpa 
  sten- 
  

   block 
  med 
  djupa 
  hål 
  och 
  grottlika 
  bildningar 
  mellan 
  sig. 
  

   Denna 
  stenur 
  var 
  särdeles 
  rikt 
  öfver 
  vuxen 
  med 
  laf. 
  Stenarne 
  

   täcktes 
  af 
  Parmelia? 
  (mest 
  centrifuga, 
  alpicola, 
  lanata, 
  incurva, 
  

   men 
  äfven 
  conspersa 
  och 
  olivacea 
  * 
  sorediata), 
  Cetraria 
  fah- 
  

   lunensis, 
  Lecanora 
  sordida 
  jämte 
  förut 
  uppräknade. 
  Mellan- 
  

   rummen 
  mellan 
  stenarne 
  voro 
  fylda 
  af 
  yppigt 
  vegeterande 
  

   Cladonia? 
  (rangiferina, 
  uncialis, 
  gracilis, 
  bellidiflora 
  m. 
  fl.), 
  

   Cetraria? 
  (nivalis, 
  cucullata, 
  islandica, 
  hiascens, 
  nigricans), 
  Dac 
  

   tylina 
  arctica 
  i 
  stora 
  tufvor, 
  Alectoria? 
  (jubata, 
  nigricans, 
  ochro- 
  

   leuca) 
  m. 
  fl. 
  

  

  Omedelbart 
  från 
  toppen 
  af 
  sistnämnda 
  ås 
  vidtager 
  en 
  tem- 
  

   ligen 
  väl 
  bevattnad 
  gräsmark, 
  hvilken 
  med 
  afbrott 
  af 
  enstaka 
  

   steniga 
  kullar 
  sträcker 
  sig 
  ända 
  till 
  södra 
  stranden, 
  långsamt 
  

   sluttande 
  mot 
  denna. 
  Här 
  fans 
  bland 
  det 
  täta 
  gräset 
  ej 
  sär- 
  

   deles 
  mycket 
  lafvar; 
  de 
  som 
  funnos 
  voro 
  ganska 
  välutvecklade: 
  

   Nephroma 
  arcticum, 
  Peltigera?, 
  Solorina?, 
  Gladorna?, 
  Thamnolia 
  

   vermicularis, 
  Dactylina 
  arctica; 
  ännu 
  sparsammare 
  funnos 
  

   krustalafvar, 
  hvilka 
  hufvudsakligen 
  intogo 
  ofruktbarare 
  mark 
  

   kring 
  stenar 
  i 
  ofvan 
  omtalade 
  branter 
  och 
  urer 
  o. 
  s. 
  v., 
  Leca- 
  

   nora? 
  (tartarea, 
  hypnorum, 
  subfusca, 
  verrucosa, 
  castanea), 
  Rino- 
  

   dina? 
  (turfacea 
  och 
  mniara?a), 
  Caloplaca?, 
  Pertusaria? 
  (bryontha, 
  

   panyrga, 
  dactylina, 
  glomerata, 
  coriacea), 
  Toninia? 
  (syncomista. 
  

  

  