﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  211 
  

  

  sand 
  och 
  äro 
  glest 
  bevuxna 
  ined 
  Elyinus 
  mollis, 
  bland 
  hvilken 
  

   man 
  möjligen 
  kan 
  finna 
  en 
  Cetraria 
  hiascens. 
  Marken 
  närmast 
  

   dessa 
  är 
  till 
  stor 
  del 
  naken, 
  visande 
  den 
  fina 
  sanden 
  blottad, 
  

   på 
  mindre 
  fläckar 
  täckt 
  af 
  en 
  tunn, 
  svart- 
  och 
  hvitbrokig 
  

   skorpa 
  af 
  mossa, 
  bland 
  hvilken 
  man 
  finner 
  ej 
  så 
  obetydligt 
  

   med 
  lafvar. 
  Här 
  träffas 
  Lecanora 
  tartarea 
  och 
  hypnorum, 
  

   Rinodina 
  turfacea, 
  Microglena 
  sphinctrinoides, 
  Lopadium 
  pezi- 
  

   zoideum, 
  Bacidia 
  atrosanguinea, 
  Blastenia 
  leucorrhoea, 
  Lecideae 
  

   (elseocroma 
  o. 
  a.), 
  Pannaria 
  brunnea, 
  Pertusarise 
  (oculata 
  och 
  

   coriacea), 
  Derinatocarpon 
  cinereum, 
  Leptogium 
  spongiosum 
  

   samt 
  Parmelire 
  (saxatilis 
  och 
  physodes), 
  Cladoniae 
  (uncialis, 
  

   gracilis 
  m. 
  fl.), 
  Stereocaulon 
  tomentosum, 
  Solorina 
  crocea, 
  

   Sphserophorus 
  coralloides. 
  På 
  vissa 
  fläckar 
  voro 
  dessa 
  lafvar 
  

   förherskande 
  framför 
  mossan. 
  Här 
  och 
  der 
  står 
  en 
  liten 
  ned- 
  

   tryckt 
  Salix 
  eller 
  en 
  liten 
  grästufva, 
  men 
  blott 
  i 
  de 
  talrikt 
  

   förekommande 
  vattensamlingarne 
  växer 
  gräs 
  tätt, 
  utan 
  att 
  

   derför 
  utesluta 
  mossa 
  och 
  laf. 
  Här 
  träffas 
  Nephroma 
  arcti- 
  

   cum, 
  PeltigeraB 
  jämte 
  några 
  ej 
  sparsamt 
  förekommande 
  krusta- 
  

   lafvar. 
  

  

  Stenar 
  af 
  en 
  knytnäfves 
  storlek 
  ligga 
  spridda 
  öfverallt 
  på 
  

   detta 
  lågland. 
  På 
  dem 
  växa 
  Rhizocarpon 
  geographicum, 
  Le- 
  

   cidese 
  (Dicksoni 
  o. 
  a.), 
  Lecanora 
  lacustris 
  och 
  cinerea, 
  Acaro- 
  

   spora 
  fuscata. 
  På 
  en 
  temligen 
  betydlig 
  sträcka 
  nära 
  Pitlekaj 
  

   består 
  låglandets 
  yta 
  till 
  stor 
  del 
  af 
  små 
  stenar, 
  på 
  hvilka 
  

   man 
  jämte 
  föregående 
  finner 
  ymnigt 
  Gyrophora 
  proboscidea; 
  

   på 
  en 
  tums 
  stor 
  sten 
  kunde 
  flere 
  stora 
  individer 
  af 
  denna 
  laf 
  

   finna 
  fäste. 
  En 
  annan 
  lokal 
  förtjenar 
  att 
  särskildt 
  nämnas. 
  

   Strax 
  vester 
  om 
  byn 
  utfaller 
  en 
  liten 
  elf, 
  hvars 
  stränder 
  ut- 
  

   göras 
  af 
  sandkullar. 
  Dessa 
  äro 
  glest 
  bevuxna 
  med 
  nyssnämnda 
  

   Elymus, 
  och 
  dessutom 
  träffas 
  här 
  en 
  ganska 
  egendomlig 
  laf- 
  

   vegetation. 
  I 
  den 
  lösa 
  sanden 
  växa 
  yppigt, 
  till 
  och 
  med 
  bil- 
  

   dande 
  små 
  tufvor, 
  Cetrarise 
  (hiascens, 
  islandica, 
  cucullata, 
  acu- 
  

   leata), 
  Alectorise 
  (jubata, 
  nigricans, 
  divergens), 
  Stereocaulon 
  

   tomentosum, 
  Cladonia 
  pyxidata 
  och 
  bellidiflora, 
  Thamnolia 
  

   vermicularis, 
  Ramalina 
  sp. 
  Mellan 
  byarne 
  Najtschkaj 
  och 
  

   Tjapka 
  bildas 
  stranden 
  3 
  eng. 
  mil 
  af 
  en 
  20 
  fot 
  hög 
  strand- 
  

   vall, 
  glest 
  bevuxen 
  med 
  samma 
  Elymus. 
  På 
  vallens 
  södra 
  

   sida 
  fans 
  i 
  sanden 
  alldeles 
  samma 
  laf 
  vegetation, 
  och 
  dessutom 
  

   träffades 
  illa 
  utvecklad 
  Alectoria 
  ochroleuca. 
  

  

  Slätten 
  på 
  andra 
  sidan 
  den 
  låga 
  sandstranden 
  täcktes 
  

   af 
  en 
  sammanhängande 
  matta 
  af 
  blomväxter. 
  Vi 
  hafva 
  haft 
  till- 
  

   fälle 
  att 
  vandra 
  öfver 
  stora 
  sträckor 
  deraf 
  och 
  öfverallt 
  funnit 
  

   den 
  enahanda. 
  Under 
  färden 
  söder 
  ut 
  befans 
  den 
  ännu 
  i 
  midten 
  

  

  