﻿228 
  KJELLMAN, 
  ALG 
  V 
  EG 
  ET 
  ATIOK 
  EK 
  1 
  SIB. 
  ISHAFVET. 
  

  

  Alaria, 
  af 
  hvilka 
  den 
  ena 
  står 
  nära 
  A. 
  esculenta, 
  den 
  andra 
  

   öfverensstämmer 
  i 
  mycket 
  med 
  A. 
  mussefolia, 
  men 
  antagligen 
  

   tillhöra 
  hvar 
  sin 
  af 
  de 
  med 
  dessa 
  beslägtade, 
  ännu 
  ofullständigt 
  

   kända 
  arter, 
  som 
  förekomma 
  i 
  norra 
  delen 
  af 
  Stilla 
  Oceanen. 
  

   Dessa 
  Laminarieers 
  utbredning 
  längs 
  den 
  sibiriska 
  nordkusten 
  

   är 
  olika. 
  Laminaria 
  solidungula 
  förekommer 
  både 
  öster 
  och 
  

   vester 
  om 
  kap 
  Tscheljuskin. 
  Laminaria 
  Agardhii 
  har 
  jag- 
  

   funnit 
  endast 
  vid 
  denna 
  udde 
  och 
  på 
  ett 
  par 
  punkter 
  vester 
  

   om, 
  men 
  ingenstädes 
  öster 
  om 
  den. 
  Öster 
  ut 
  ersattes 
  den 
  af 
  

   Laminaria 
  cuneifolia, 
  h 
  vilken 
  jag 
  först 
  träffade 
  vid 
  Irkajpi 
  och 
  

   sedermera 
  öster 
  härom 
  såg 
  i 
  jämförelsevis 
  stor 
  mängd. 
  Till 
  

   den 
  östra 
  delen 
  af 
  det 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  synas 
  också 
  de 
  båda 
  

   Alaria-arterna 
  och 
  Laminaria 
  atro-fulva 
  vara 
  inskränkta. 
  Vester 
  

   om 
  Irkajpi 
  såg 
  jag 
  ej 
  någon 
  af 
  dem. 
  Äfven 
  några 
  bland 
  de 
  

   andra 
  arterna, 
  hvilka 
  förut 
  angifvits 
  såsom 
  rikast 
  på 
  individer, 
  

   taga 
  en 
  olika 
  del 
  i 
  vegetationens 
  sammansättning 
  vester 
  och 
  

   öster 
  om 
  kap 
  Tscheljuskin. 
  Polysiphonia 
  arctica 
  och 
  Phyllo- 
  

   phora 
  interrupta 
  voro 
  allmännare 
  vester, 
  Rhodomela 
  tenuissima 
  

   åter 
  talrikare 
  öster 
  om 
  Asiens 
  nordspets. 
  Phloeospora 
  tortilis 
  

   såg 
  jag 
  ingenstädes 
  öster 
  om 
  Tajmyr-ön, 
  Sarcophyllis 
  arctica 
  

   och 
  Rhodomela 
  subfusca 
  ej 
  vester 
  om 
  Irkajpi. 
  — 
  Häraf 
  fram- 
  

   går 
  sålunda, 
  att 
  algvegetationen 
  äfven 
  i 
  sin 
  sammansättning- 
  

   ar 
  i 
  märkbar 
  grad 
  olika 
  i 
  vestra 
  och 
  östra 
  delen 
  af 
  det 
  Si- 
  

   biriska 
  Ishafvet. 
  

  

  Såsom 
  ett 
  karaktersdrag 
  för 
  den 
  arktiska 
  algfloran 
  har 
  

   anförts 
  dess 
  rikedom 
  på 
  storväxta, 
  yppiga 
  algformer. 
  I 
  detta 
  

   afseende 
  står 
  vegetationen 
  i 
  det 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  betydligt 
  

   efter 
  den 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  Norra 
  Ishafvet. 
  Den 
  största 
  alg- 
  

   jag 
  här 
  sett 
  var 
  en 
  Laminaria 
  Agardhii, 
  livars 
  längd 
  uppgick 
  

   till 
  210 
  och 
  största 
  bredd 
  till 
  37 
  ctmr. 
  Bland 
  de 
  många 
  

   exemplar 
  af 
  Laminaria 
  cuneifolia, 
  som 
  jag 
  undersökt, 
  fans 
  

   intet, 
  som 
  var 
  mer 
  än 
  hälften 
  så 
  stort 
  som 
  denna. 
  Laminaria 
  

   solidungula 
  är 
  af 
  ungefär 
  samma 
  storlek 
  som 
  medelstora 
  

   exemplar 
  af 
  denna 
  art, 
  hvilka 
  jag 
  sett 
  vid 
  kusten 
  af 
  Spets- 
  

   bergen 
  och 
  No 
  vaja 
  Semlja, 
  d. 
  v. 
  s. 
  når 
  en 
  längd 
  af 
  omkring 
  

   90 
  och 
  en 
  bredd 
  af 
  15 
  — 
  20 
  ctmr. 
  De 
  båda 
  Alaria-arterna 
  hålla, 
  

   då 
  de 
  äro 
  som 
  störst, 
  ungefär 
  en 
  meter 
  i 
  längd. 
  Exemplar 
  af 
  

   andra 
  arter 
  äro 
  nästan 
  utan 
  undantag 
  torftiga 
  i 
  jämförelse 
  

   med 
  exemplar 
  af 
  samma 
  arter 
  från 
  andra 
  delar 
  af 
  Norra 
  

   Ishafvet. 
  

  

  De 
  af 
  mig 
  i 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  gjorda 
  algsamlingarna 
  inne- 
  

   hålla 
  enligt 
  den 
  undersökning, 
  jag 
  hittills 
  kunnat 
  underkasta 
  

   dem, 
  endast 
  35 
  arter, 
  af 
  dessa: 
  

  

  