﻿234 
  KJELLMAK, 
  VÄZTLIGHETKK 
  PÅ 
  8IBIMIEK8 
  K0RDKU8T. 
  

  

  ning 
  på 
  de 
  fanerogama 
  växtarter, 
  hvilka 
  jag 
  'funnit 
  ingå 
  såsom 
  

   beståndsdelar 
  i 
  denna 
  flora, 
  och 
  en 
  redogörelse 
  för 
  de 
  studier 
  

   af 
  dessa 
  växters 
  morfologiska 
  och 
  biologiska 
  förhållanden, 
  

   med 
  hvilka 
  jag 
  under 
  expeditionen 
  varit 
  sysselsatt, 
  kan 
  jag 
  

   först 
  lemna 
  efter 
  hemkomsten 
  till 
  fäderneslandet, 
  då 
  jag 
  er- 
  

   hållit 
  tillgång 
  till 
  nödig 
  literatur 
  och 
  jämförelsematerial. 
  

  

  Den 
  del 
  af 
  Sibirien, 
  som 
  af 
  expeditionen 
  först 
  besöktes, 
  

   var 
  den 
  lilla, 
  låga, 
  strax 
  nordvest 
  om 
  Obs 
  mynningsvik 
  liggande 
  

   Hvitön, 
  på 
  hvars 
  sydvestra 
  sida 
  kand. 
  E. 
  Almqvist 
  och 
  löjtnant 
  

   O. 
  Nordqvist 
  under 
  några 
  timmar 
  den 
  3 
  augusti 
  1878 
  uppe- 
  

   höllo 
  sig. 
  Följande 
  dag 
  gjorde 
  dessa 
  båda 
  deltagare 
  i 
  expedi- 
  

   tionen 
  ett 
  likaledes 
  kort 
  besök 
  på 
  den 
  midtemot 
  Hvitön 
  be- 
  

   lägna 
  nordkusten 
  af 
  halfön 
  Jalmal. 
  Den 
  kunskap, 
  jag 
  äger 
  

   om 
  dessa 
  ställens 
  växtlighet, 
  grundar 
  sig 
  på 
  de 
  botaniska 
  sam- 
  

   lingar, 
  som 
  gjordes 
  af 
  dem, 
  och 
  de 
  meddelanden, 
  som 
  de 
  lemnat 
  

   mig. 
  Tiden 
  från 
  den 
  6 
  till 
  den 
  10 
  augusti 
  uppehöll 
  sig 
  expedi- 
  

   tionen 
  i 
  Dicksons 
  hamn 
  vid 
  Jenisej-flodens 
  mynning, 
  hvar- 
  

   under 
  exkursioner 
  gjordes 
  såväl 
  på 
  nere 
  af 
  de 
  kringliggande 
  

   öarna 
  som 
  det 
  tillgränsande 
  fastlandet. 
  Den 
  11 
  augusti 
  på 
  

   f. 
  m. 
  undersöktes 
  en 
  omkr. 
  100 
  eng. 
  mil 
  nordost 
  från 
  Dick- 
  

   sons 
  hamn 
  belägen, 
  omkring 
  en 
  qvadratkilometer 
  stor 
  ö. 
  

   hvilken 
  af 
  expeditionens 
  ledare 
  erhöll 
  namnet 
  Minin-ön, 
  till 
  

   erinran 
  af 
  den 
  om 
  dessa 
  trakters 
  geografi 
  nrycket 
  förtjente 
  

   r}^ske 
  styrmannen 
  Minin. 
  Den 
  14 
  augusti 
  på 
  e. 
  m. 
  ankrade 
  

   expeditionens 
  fartyg 
  i 
  en 
  på 
  Tajmyröns 
  sydvestsida 
  inskjutan- 
  

   de 
  bugt, 
  hvilken, 
  för 
  sin 
  rikedom 
  på 
  Aktinior 
  kallades 
  Aktinia- 
  

   viken. 
  Tre 
  dagar 
  varade 
  uppehållet 
  här, 
  hvilken 
  tid 
  användes 
  

   till 
  undersökning 
  af 
  den 
  omgifvande 
  traktens 
  natur. 
  Sent 
  på 
  

   eftermiddagen 
  den 
  19 
  augusti 
  nåddes 
  Asiens 
  nordspets, 
  kap 
  

   Tscheljuskin, 
  hvarest 
  vi 
  dröjde 
  till 
  följande 
  middag. 
  Den 
  24 
  

   augusti 
  uppehöllo 
  vi 
  oss 
  några 
  timmar 
  på 
  Preobrascheni-ön. 
  

   belägen 
  i 
  mynningen 
  af 
  Chatanga-viken. 
  Den 
  9 
  september 
  

   var 
  jag 
  i 
  tillfälle 
  att 
  undersöka 
  en 
  del 
  af 
  kusten 
  strax 
  sydvest 
  

   om 
  kap 
  Jakan. 
  Nästa 
  landstigningsplats 
  var 
  udden 
  Irkajpi. 
  

   af 
  Cook 
  kallad 
  Nordkap, 
  hvarest 
  expeditionen 
  uppehölls 
  af 
  is 
  

   12 
  — 
  18 
  september. 
  Den 
  29 
  september 
  instängdes 
  expeditionens 
  

   fartyg 
  för 
  vintern 
  strax 
  utanför 
  tschuktschbyn 
  Pitlekaj, 
  nära 
  

   Koljutschin-fjordens 
  mynning. 
  Den 
  långt 
  framskridna 
  års- 
  

   tiden 
  gjorde 
  då 
  endast 
  en 
  flyktig 
  undersökning 
  af 
  den 
  om- 
  

   gifvande 
  trakten 
  möjlig. 
  Den 
  fortsattes 
  under 
  försommarn 
  

   1879, 
  men 
  land 
  vegetationens 
  utveckling 
  var 
  knappast 
  mer 
  än 
  

   börjad, 
  då 
  isen 
  den 
  18 
  juli 
  bröt 
  upp 
  och 
  expeditionen 
  fort- 
  

   satte 
  sin 
  färd 
  utan 
  uppehåll 
  genom 
  Berings 
  sund. 
  

  

  