﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  331 
  

  

  131 
  dikotyledoner. 
  Förhållandet 
  mellan 
  dessa 
  grupper 
  blir 
  

   alltså 
  som 
  1 
  : 
  2,4. 
  Detta 
  förhållande 
  håller 
  sig 
  temligen 
  lik- 
  

   artadt 
  från 
  Wajgatsch 
  till 
  trakten 
  mellan 
  73:dje 
  och 
  74:de 
  

   breddgraden. 
  Att 
  här 
  liksom 
  t. 
  ex. 
  i 
  den 
  sibiriska 
  kustfloran 
  

   förhållandet 
  mot 
  norr 
  icke 
  ställer 
  sig 
  fördelaktigare 
  för 
  den 
  

   monokotyledona 
  gruppen 
  beror 
  derpå, 
  att 
  Cyperaceerna 
  aftaga 
  

   mycket 
  starkt 
  mot 
  norden. 
  Så 
  är 
  också 
  fallet 
  i 
  den 
  sibiriska 
  

   kustfloran, 
  så 
  likaledes 
  på 
  Grönland, 
  af 
  hvars 
  53 
  arter 
  Cypera- 
  

   ceer 
  20 
  icke 
  gå 
  öfver 
  67:de 
  breddgraden. 
  1 
  Att 
  Spetsbergen 
  äger 
  

   ett 
  så 
  stort 
  antal 
  Cyperaceer 
  (12 
  arter) 
  torde 
  få 
  anses 
  såsom 
  

   ett 
  uttryck 
  af 
  de 
  för 
  landets 
  nordliga 
  läge 
  mycket 
  gynsamma 
  

   klimatiska 
  förhållanden, 
  som 
  råda 
  särskildt 
  på 
  dess 
  vestkust 
  

   och 
  i 
  det 
  inre 
  af 
  de 
  stora 
  fjordarna. 
  På 
  Wajgatsch 
  utgöra 
  

   monokotyledonerna 
  ungefär 
  30 
  %, 
  på 
  Novaja 
  Semlja 
  mellan 
  

   73:dje 
  och 
  74:de 
  breddgraden 
  27 
  % 
  af 
  hela 
  det 
  fanerogama 
  

   artantalet. 
  Frånser 
  man 
  Cyperaceerna, 
  bilda 
  monokotyledo- 
  

   nerna 
  på 
  Wajgatsch 
  omkring 
  20 
  % 
  , 
  på 
  angifna 
  breddgrad 
  på 
  

   Novaja 
  Semlja 
  deremot 
  omkring 
  23 
  % 
  af 
  fanerogamerna. 
  

  

  I 
  den 
  nordsibiriska 
  kustfloran 
  - 
  visade 
  sig 
  ett 
  starkt 
  af- 
  

   tagande 
  mot 
  norden 
  af 
  gruppen 
  Gamopetalse. 
  Detsamma 
  är 
  

   fallet 
  på 
  Wajgatsch 
  och 
  Novaja 
  Semlja. 
  På 
  hela 
  området 
  ut- 
  

   göra 
  Gamopetalse 
  29 
  %, 
  ensamt 
  på 
  Wajgatsch 
  28,7 
  %, 
  på 
  No- 
  

   vaja 
  Semlja 
  mellan 
  Lat. 
  n. 
  73° 
  och 
  74° 
  endast 
  24,3 
  % 
  af 
  diko- 
  

   tyledonerna. 
  I 
  den 
  grönländska 
  floran 
  möter 
  oss 
  samma 
  för- 
  

   hållande. 
  Af 
  de 
  i 
  detta 
  land 
  hittills 
  kända 
  77 
  Gamopetala? 
  gå 
  

   24 
  arter 
  icke 
  norr 
  om 
  67:de 
  breddgraden. 
  

  

  På 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Wajgatsch 
  äro 
  32 
  familjer 
  represen- 
  

   terade. 
  I 
  medeltal 
  kommer 
  alltså 
  på 
  h 
  varje 
  familj 
  5,8 
  arter. 
  

   Fem 
  familjer, 
  Plantaginacese, 
  Plumbaginacese, 
  Parnassiacea?, 
  

   Violaceae, 
  Liliacese, 
  äga 
  representanter 
  endast 
  på 
  Wajgatsch, 
  

   tvänne, 
  Selaginacese 
  och 
  Pyrolacere, 
  endast 
  på 
  Novaja 
  Semlja. 
  

   Tjugoen 
  familjer 
  förekomma 
  ännu 
  mellan 
  73:dje 
  och 
  74:de 
  

   breddgraden. 
  

  

  De 
  slägtrikaste 
  familjerna 
  äro 
  Graminere 
  med 
  15 
  slägten, 
  

   Compositae 
  med 
  10, 
  Crucifera? 
  med 
  9, 
  Caryophyllacese 
  med 
  8. 
  

   Fyra 
  familjer 
  omfatta 
  hvardera 
  4 
  slägten, 
  en 
  har 
  3, 
  sex 
  hvar- 
  

   dera 
  2, 
  sjutton 
  hvardera 
  ett 
  slägte. 
  Familjernas 
  artrikedom 
  

   såväl 
  på 
  det 
  ifrågavarande 
  området 
  i 
  dess 
  helhet 
  som 
  på 
  olika 
  

   breddgrader 
  af 
  detsamma 
  åskådliggör 
  följande 
  tabell. 
  

  

  1 
  Jfr 
  Joh. 
  Lange: 
  Studier 
  til 
  Grönlands 
  Flora, 
  sid. 
  5—7. 
  Botanisk 
  Tids 
  - 
  

   skrift 
  B. 
  12, 
  1880. 
  Separat. 
  (Köpenhamn 
  1880.) 
  

  

  " 
  2 
  Jfr 
  F. 
  R. 
  Kjellman: 
  Fanerogamfloran 
  på 
  Sibiriens 
  nordkust. 
  

  

  