﻿VEGA-EXPEDITIOKENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  337 
  

  

  chum- 
  och 
  Sphagnura-tundrorna. 
  I 
  sina 
  allmänna 
  vegetations- 
  

   förhållanden 
  liknar 
  den 
  vestra 
  kusttrakten 
  af 
  Wajgatsch 
  stora 
  

   sträckor 
  af 
  Novaja 
  Semlja, 
  framförallt 
  det 
  s. 
  k. 
  Gåslandet, 
  

   hvilket 
  vid 
  södra 
  Novaja 
  Semljas 
  vestkust 
  utbreder 
  sig 
  mellan 
  

   Lat. 
  n. 
  72° 
  8' 
  och 
  71° 
  27'. 
  Terräng- 
  och 
  reliefförhållandena 
  äro 
  

   äfven 
  här 
  desamma 
  som 
  på 
  Wajgatsch, 
  samma 
  vågiga 
  slätt- 
  

   land. 
  Med 
  dessa 
  trakter 
  visar 
  derför 
  enligt 
  min 
  uppfattning 
  

   Wajgatsch 
  större 
  öfverensstämmelse 
  än 
  med 
  tundran 
  på 
  konti- 
  

   nenten. 
  Samma 
  uppfattning 
  har 
  också 
  en 
  i 
  detta 
  fall 
  stor 
  

   auktoritet 
  uttalat, 
  Nordenskiöld: 
  »Södra 
  delen 
  af 
  Novaja 
  

   Semlja 
  bildar 
  liksom 
  Wajgatsch 
  och 
  den 
  midtemot 
  liggande 
  

   delen 
  af 
  fasta 
  landet 
  en 
  jämn, 
  med 
  otaliga 
  små 
  sjöar 
  betäckt 
  

   slätt, 
  hvars 
  enformighet 
  åtminstone 
  vid 
  kusten 
  icke 
  brytes 
  af 
  

   en 
  enda 
  bergshöjd. 
  Sjelfva 
  jorden 
  är 
  öfverallt 
  på 
  ett 
  ringa 
  

   djup 
  frusen, 
  men 
  klär 
  sig 
  detta 
  oaktadt 
  under 
  några 
  sommar- 
  

   veckor 
  i 
  en 
  härlig 
  blomsterprakt. 
  Längre 
  norr 
  ut 
  får 
  Novaja 
  

   Semlja 
  ett 
  större 
  tycke. 
  med 
  de 
  verkliga 
  polarländerna.» 
  l 
  Skall 
  

   alltså 
  Wajgatsch 
  räknas 
  till 
  tundrazonen, 
  så 
  bör 
  också 
  södra 
  

   Novaja 
  Semlja, 
  d. 
  v. 
  s. 
  största 
  delen 
  af 
  det 
  nu 
  i 
  floristiskt 
  

   hänseende 
  kända 
  Novaja 
  Semlja 
  föras 
  dit. 
  Tillsvidare 
  torde 
  

   alltså 
  den 
  hittills 
  botaniskt 
  undersökta 
  delen 
  af 
  Novaja 
  Semlja 
  

   och 
  Wajgatsch 
  kunna 
  betraktas 
  såsom 
  i 
  fytogeografiskt 
  hän- 
  

   seende 
  sammanhörande, 
  men 
  med 
  uttryckligt 
  angifvande, 
  att 
  

   ett 
  betydligt 
  antal 
  på 
  Wajgatsch 
  förekommande 
  fanerogamer 
  

   icke 
  äro 
  anträffade 
  på 
  Novaja 
  Semlja, 
  ehuru 
  de 
  äro 
  kända 
  från 
  

   andra 
  nordligare 
  belägna 
  och 
  i 
  klimatiskt 
  hänseende 
  mindre 
  än 
  

   södra 
  Novaja 
  Semlja 
  gynnade 
  delar 
  af 
  det 
  arktiska 
  området, 
  

   och 
  att 
  denna 
  omständighet 
  kanske 
  är 
  att 
  tillskrifva 
  en 
  olikhet 
  

   i 
  fanerogamflorans 
  utveckling 
  på 
  Novaja 
  Semlja, 
  som 
  berättigar 
  

   till 
  dessa 
  trakters 
  åtskiljande 
  i 
  växtgeografiskt 
  hänseende. 
  

  

  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Wajgatsch 
  visa 
  såsom 
  en 
  naturlig 
  

   följd 
  af 
  deras 
  geografiska 
  läge 
  i 
  sammansättningen 
  af 
  sin 
  

   fanerogamvegetation 
  en 
  väsentlig 
  öfverensstämmelse 
  med 
  

   den 
  intill 
  liggande 
  kontinenten 
  eller 
  med 
  andra 
  ord 
  den 
  del 
  

   af 
  det 
  arktiska 
  florområdet, 
  som 
  sträcker 
  sig 
  från 
  Kola-half- 
  

   ön 
  längs 
  Europas 
  och 
  Asiens 
  nordkust 
  till 
  Berings 
  sund. 
  För 
  

   närmare 
  angifvande 
  af 
  denna 
  öfverensstämmelse 
  blir 
  det 
  nö- 
  

   digt 
  att 
  söka 
  bestämma, 
  om 
  denna 
  sträcka 
  bör 
  anses 
  utgöra 
  

   ett 
  växtgeografiskt 
  helt 
  eller 
  skilda 
  trängre 
  områden 
  af 
  det 
  

   arktiska 
  florgebitet, 
  Olika 
  meningar 
  hafva 
  härom 
  uttalats. 
  

   Klinggräff- 
  anser 
  den 
  ryska 
  tundran 
  egentligen 
  utgöra 
  endast 
  

  

  1 
  Nordenskiöld, 
  anf. 
  st. 
  sid. 
  20—21. 
  

  

  2 
  Anf. 
  st. 
  sid. 
  48. 
  

  

  22 
  

  

  